SERIÁL NETFLIX
Jsi v pořádku, zlato?
Chceš jít spát ke mně?
Jo.
Tak jo, beruško.
Pojď ke mně.
No tak, no tak.
Zlatíčko.
Ještě. Pořádný nádech.
Dýchej. Dýchej.
No tak, mami, kde jsi?
Maddy je pořád zle, já musím do práce
a Sean musí taky do práce. Zavolej, prosím.
- Ne! - Zdravím, Yolando.
Nevoláte, že jste nemocná, že ne?
Opravdu se omlouvám. Dceři je hrozně špatně.
Dejte jí horkou whisky. Jinak končíte.
S nemocí si na mě nepřijdete.
Mám pro vás a Kelly velkou zakázku. Potřebuju vás.
Dobře.
Tak jo.
- Budu tam. - A žádné zpoždění.
Díky. Nashle.
Zlatíčko.
Budeš muset do školky.
Je mi to moc líto.
Zdravím, Luisi.
Můžete se mi podívat na tu zeď? Zhoršuje se to.
No jo, děvče, hodně pršelo.
Dají se tam pěstovat houby. Je vlhká na dotek.
Brzy vyleze slunce. Jen klid.
Vysuší to.
Můžete se podívat? Je cítit plísní.
- Určitě v těch stěnách bude. - Poslouchejte.
Stačí jen otevřít okna a pustit dovnitř
čerstvý vzduch.
Nikdy se neuzdraví, když bude vdechovat plíseň.
Dobře. Mrknu na to znovu.
- Dneska? - Vynasnažím se.
- Díky. - Potřebuje kapesník.
Užiješ si spoustu legrace.
Panebože, ta má ale nos.
Promiňte, Rose.
Nemůže se zbavit rýmy. Ale horečku nemá…
A vaše půlka školného?
Jak byla nemocná, prošvihla jsem zakázky, bude v pátek.
To jste říkala minulý týden.
Dostáváte přece část peněz od sociálky, ne?
Ano, ale pokrývá to jen část školného.
Potřebujeme ty peníze.
Ano, do pátku je máte.
Dala jste jí kapesníčky, nebo jste je taky zapomněla?
Mám tady v tašce roli toaleťáku.
Tak jo, beruško, já už musím jít, ano?
Rose máš ráda. Užiješ si legraci.
- Mami, nechoď. - Už se musíš pustit.
Neboj se. Já vím, já vím…
Máš tady andílka. Je to Rose.
- Máme ji rádi. - Ne.
Kéž bych dnes nemusela pracovat.
Kéž by.
Hej, mám tě ráda!
NEPOVOLANÉ OSOBY BUDOU ZASTŘELENY
Dorazili jste do cíle.
Pardon. Vím, že jdu pozdě!
Bože, tak mi to řekněte.
Ne, musíte to uhodnout.
- Tohle všechno vykládáme? - Jo, vemte vysavač.
- Hádejte! - Co hádáme?
Prý tu žil někdo slavný
a Yolanda mi nechce říct kdo.
- Byl to sériový vrah? - Ne.
Klaun z filmu To?
Ten je vymyšlenej.
Bosonohý Billy.
Ten dětský zloděj?
Jo, ale to není žádná celebrita. To je ostuda.
Honili ho po několika státech.
Vloupal se tu do všech domů.
Jo, kradl chipsy.
Koho tohle zajímá?
Hej, nechcete už začít?
Tady žila jeho máma, minulý týden umřela.
Bez příbuzných, dům jde do dražby.
Realitka objednala třídenní úklid.
Myslíte, že Bosonohý Billy ví, že mu umřela máma?
Asi ne. Je pořád na útěku.
V téhle oblasti ho nikdo neviděl.
Až dneska.
Až přijde pomstít smrt matky
vraždou nic netušících uklízeček.
Jo, děvčata. Užijte si a nedělejte Value Maids ostudu.
- Vy nám nepomůžete? - Jste můj špičkový tým.
To zvládnete.
Myslíš, že to má nějakou cenu?
Jo, podle mě by to mohlo mít.
Dělíme se 60 ku 40. Já 60, protože jsem je viděla první.
Dobrá volba.
Tohle krást nebudu. Je to nacistický.
Vidíš ty malý hákový kříže na rukách?
Kdo tohle může sbírat?
Tak si beru její televizi. Kráva jedna.
Myslíš, že si toho lidi z realitky nevšimnou?
Pochybuju.
Jak chceš.
Nic neřeknu, ale nechci s tím mít nic společnýho.
Panebože, to jseš tak vzorná?
Promiň.
Chceš nahoru, nebo dolů?
Hodíme si mincí. Hlava, bereš pokoj mrtvý mámy.
Orel, bereš pokoj mrtvý mámy.
Fajn, beru pokoj mrtvý mámy.
PODRUHÉ USVĚDČEN OPĚT NEDOSTATEČNÝ TREST
WILLIAM "BOSONOHÝ BILLY" RITCHIE
Kelly!
Co je?
Hele, podívej.
Zvenčí jsou na dveřích zámky.
Zvenčí. Hezký.
Někdo byl zamknutej uvnitř.
Kdo by zamykal dítě v pokoji?
Mám něco lepšího.
Měla bys vidět, jak děsivě vypadá kuchyň.
Zámek. Zámek. Zámek.
A na špajzu je taky zámek.
Myslíš, že držela dietu?
Ne, podle mě zamykala jídlo, stejně jako zamykala svýho syna.
Pak nemá být William posedlý chipsy.
William?
Jo. Pravé jméno Bosonohého Billyho je William Harlan Ritchie.
Cože? Randíte spolu?
- Viděla jsem to v mámině pokoji. - Jdu na velkou.
3 NEPŘIJATÉ HOVORY ŠKOLKA
Sakra.
Školka Štastné úsměvy.
Zdravím, máma Maddy. Co se děje?
Snažili jsme se vám dovolat.
- Maddy dostala horečku. - Kruci.
Jsem ve Whitney, ale za 40 minut jsem tam.
Ne, museli jsme ji poslat domů.
Nemůže tu být s horečkou. Vyzvedl ji tu děda.
Cože?
Můj táta? Ten není v kontaktech.
Povolil to Maddyin otec.
Nemohl odejít z práce. Vaši matku jsme zkoušeli půl hodiny.
Hej, Kelly! Mám problém s dítětem.
Vezmeš moje věci?
Je v pořádku. Jen má horečku.
Mrzí mě to.
V pořádku.
Usnula v pokoji dvojčat.
Tak prosím.
Mockrát děkuju.
Je to mátové mokačíno.
Jo.
Příště si musím dát mobil na vibrace.
Opravdu mě to mrzí.
Moc rádi jsme pomohli. Viď?
Vážně ano.
Jestli chceš, můžeme ji zítra pohlídat znovu.
Ve školce říkali, že tam může až za 24 hodin.
Ne, nebudu vás otravovat, díky.
Něco se Seanem vymyslíme.
Asi už bych ji měla odvézt.
Neblázni. Spí teprve půl hodiny.
Nech tu berušku spát.
Mimochodem, co dělají dvojčata?
- Je nezdvořilé, že nepozdravili. - To nic.
Addisone! Abigail!
Ahoj!
Vzpomínáte na svou polosestru Alex?
Tohle je Maddyina máma.
Ahoj.
Hezké zbraně.
Tak jo. Běžte. Běžte si hrát.
Před cizími se trochu stydí.
Tedy ne, že bys byla…
Jenom… sem moc nechodíš.
Jo.
Ne, že bychom tě nezvali.
Kdy jste mě zvali?
Jsi zvaná pořád, vždyť to víš.
Tak jsem to asi jen nevěděla. Jo.
Myslela jsem, že nejsem vítána.
Kdo ti to řekl? Tvá matka?
Jo.
Asi si to špatně pamatuju.
Tak já si jdu vzít Maddy,
ale moc vám za všechno děkuju.
Ne, už nám došly…
Kolik vás bude?
Ne, pardon. To je Seanova dcera, Maddy.
Zdravím, jsem Frankie.
Je tu Sean?
Ano. V kuchyni.
Moment.
Ahoj.
Proč jsi řekl ve školce, ať volají tátovi?
Ty i máma jste byly nezvěstné.
- Jak je ti, Maddy? - A proč jsi ji nevyzvedl, Seane?
Protože jsem byl za barem sám. A bylo plno.
Obědy.
Navíc má dědu ráda. Viď, Mad?
- Nechci, aby táta hlídal Maddy. - Za tebou.
Proč se k němu chováš tak divně?
Připadá mi, že je to milej chlap.
- Protože tátu neznáš. - Ani ty ne.
Odešly jste s mámou, když ti bylo pět?
Hele, Maddy musí zůstat doma, do školky nesmí, a já pracuju.
- Pohlídáš ji? - Nemůžu, mám dvojitou směnu.
A nemůžeš si to s někým přehodit?
Nevezme to za tebe ona?
Frankie je servírka, ne barmanka, a…
Hele, není sezóna, nemůžu si dovolit prošvihnout další směnu.
Mě za další ošetřovačku vyhodí.
Ale mě vyhodit můžou, co?
Nikdo tě nenutil pracovat.
Můžem si aspoň rozdělit den?
- Vezmeš si ji do tří… - Mám dvojitou.
Nemůžeš jít později, než…
Dělám dvojitou.
Počkej, jsem zmatená. Ty máš dvojitou?
Prostě ji vem k tátovi.
Hezký dům, hezká žena
a chce být součástí Maddyina života. Nechápu, co je za problém!
Měj se, Maddy, taťka tě má rád!
Uzdrav se.
Mami!
Podle mě tu není, protože tady nemá auto.
Proč vždycky zmizí, když ji potřebujeme?
Tak pojedem domů a budeme se mazlit?
Tak jo, vezmi si tyhle rukavičky. Co ty na to?
Pojď sem, zlato.
Prosím.
Je tu moc zima, ale musíme dostat ven ten plesnivý vzduch
a čerstvý dovnitř.
Mami.
Zlatíčko.
Já vím.
Je ti zima. Mrzí mě to.
V průběhu svého čtyřletého řádění
William Harlan Ritchie vykradl téměř 50 domů,
často zanechal blátivé šlépěje.
Bosonohý Billy byl jediný syn Louise Alvy Ritchieové,
která žila v tomto domě.
Billy žil od počátku dospívání
v několika dětských domovech,
ale z posledního utekl
a jeho trestní rejstřík se začal plnit.
Mladý uprchlík pak začal žít tady, v lese.
Bosonohý Billy si vždy vybral dům a několik dní
ho sledoval, než se odhodlal k akci.
Když se zaměřil na své oběti,
studoval návyky rodiny, jejich pohyb a denní rozvrh.
Alex!
- Mami? - Alex!
Tohle je zanícené.
Zase?
Napíšu vám další antibiotika.
Jaké máte životní podmínky?
Žijeme v provizorním ubytování a máme problém s plísní.
Tohle je taky zanícené.
Proč antibiotika nezabírají?
Protože všechno nezvládnou.
Ale nedáváte ji do školky?
Musím pracovat.
Musí si odpočinout, paní Russellová. V teple a suchu.
Váš domácí má povinnost ze zákona tu plíseň jakkoliv odstranit.
Žádala jsem o to. Pochybuji, že něco udělá.
Pak se musíte přestěhovat.
Nic jiného si nemůžu dovolit.
Musíte se víc snažit.
Zdravím, dámy. Pojďte dál.
Mockrát děkuju. Vážím si toho.
Rodinný penzion Russellových. Paráda.
- Je tu krásně. - Jen na pár nocí.
Čekám, až se mi ozve domácí.
Nemůžete žít v černé plísní. Je to jed.
No ne…
Dej mi tu panenku. Ahoj.
Máme připravenou marodku, víš?
Máme Příběh hraček 2. A hvězdičkovou polévku.
A co duhové lízátko?
To vypadá dobře.
Rozloučíš se s mamkou?
Mám tě moc ráda, Mad. Brzy se vrátím, ano?
Řekni „ahoj, ahoj, ahoj“.
Měla bych se vrátit kolem třetí, jestli nevadí?
Okamžik. Chci si s tebou promluvit.
Děti, pohyb! Jdete na skupinu.
- Já ale musím… - Minutku… jsem tvůj táta.
Ano?
Pojď se posadit.
Dobře.
Tak jo. Připraveni?
- Amen. - Amen.
Tak jo.
Užijte si skvělý den.
Ta plíseň, co vidíš…
To je jen špička ledovce.
Musí strhnout izolaci,
vytrhat koberce. Všechno.
Já…
to teď ani nezvládám zpracovat.
Hele…
Přemýšlím o tobě… hodně.
Od té chvíle, co jsem tě tehdy večer vysadil u trajektu. Já…
jsem měl trvat na tom, abys šla sem.
Nic se neděje.
Trápí mě, že jsem to neudělal.
Chci říct, že…
tu můžete zůstat, jak dlouho chceš.
Týdny. I měsíce.
Jste tu vítány.
Sharlene souhlasí.
Díky.
Moc si toho vážím.
Obvykle ji dávám k mámě, ale teď je nezvěstná, takže…
Jo? Jak dlouho?
Zaskočilo mě to.
Mám spoustu práce s Maddy, ale… tři, čtyři týdny.
Je teď sama?
Ne, někoho má.
To je ono. Není nezvěstná, jen utekla.
Je trhlá, ale…
Neodpověděla mi na SMS.
Psala jsem, že je to moc důležité a že ji potřebuju.
Jo. Čas utíká rychle, když…
Znáš ji.
Jo.
Musím do práce,
ale moc si toho vážím, díky.
Není zač.
Přestaň plýtvat savem.
Je moje, já ho koupila.
Ano?
Protože je na něm napsáno „Kelly“.
- Jasně. - Můžu pustit hudbu?
Má parádní aparaturu. Ukradnu ji.
Do toho.
Kelly!
Hej, Kelly, něco jsem venku viděla.
Je tu někdo?
Alex!
Tady nahoře!
Našla jsem další zámky.
Ta ženská byla posedlá.
Dá se otevřít?
Je to zaseknutý.
Třeba stačí zabrat.
Podle mě je to dřevo shnilý.
- Prohlídnem to? - Ani náhodou.
Nepolezu do vnitřností toho baráku.
Dej mi ten zapalovač.
Určitě ho sem zamykala.
Kelly?
Hej, Kelly!
Kelly, otevři ty dveře! To není legrace!
Alex!
Promiň, ty dveře se zabouchly, nešly mi otevřít.
Dýchej.
Jsi v pořádku.
Přinesu ti vodu.
Panebože. Ježiši. Promiň.
Panická ataka je to nejhorší. Mívám ji v prodejně Old Navy.
Tolik parádních kalhot.
- Musím najít mámu. - Cože?
Jo, myslím, že se jí něco stalo. Musím najít mámu.
Mami!
K PRONÁJMU
Dobrý den, tady Basil Desmond. Po tónu nechte vzkaz.
Mějte se.
Po tónu zanechte vzkaz.
Ahoj, Basile Desmonde,
zajímalo by mě, proč si myslíš, že máš
právo pronajímat mámin dům.
A taky, kde sakra je? Vyřiď, ať mi zavolá.
Ahoj, Sue, vidělas moji mámu?
V úterý učí keramiku, ale teď to Anna vzala za ni.
Jasně. Díky.
Byla tu Paula Langleyová?
- Ne. - Díky.
Zdravím, byla tu Paula Langleyová?
Díky.
Zdravím, byla tu Paula Langleyová?
Byla tu Paula Langleyová?
Danielle?
Danielle? Panebože.
- Ahoj. - Ahoj.
Čau. Fakt jsi to ty?!
Ježiši.
- Čau. - Čau.
Cos odešla, mám o tebe strach. Jsi v pořádku?
A Max?
Jsme v pořádku. A ty? Vypadáš hrozně.
Jo, je mi hrozně. Asi se zblázním, už mi hrabe.
Jo, Maddy je nemocná, nikde nemůžu najít mámu,
doma mám plíseň a bydlím s dvojčatama z Shining.
Mám toho dost k řešení.
Moc ráda tě vidím.
Proč jsi mi nenechala číslo?
Jo. Jasně.
To je v pohodě. Jo. Už tam jdeme.
Pardon. Asi jste si mě s někým spletla.
Dělej, přijdeme pozdě.
- To je tvá kámoška? - Ne.
Co se děje?
Viděla jsem na ulici Danielle s manželem.
- Potřebuju její telefon. - Nemůžu vám ho dát.
Není v pořádku, Denise.
Předstírala, že mě nezná. Viděla jsem, jak se ho bojí.
Musím něco udělat.
Vím, jak vám je. Taky bych jí ráda zavolala.
- Jenže nemůžeme. - Proč ne, sakra?
Vím, že máte její číslo, tak mi ho dejte!
Hej! Tohle na mě nezkoušejte, děvče. Obě víme, že vám ho dát nemůžu.
Byl na ni smutný pohled.
Je to smutné.
My jí můžeme jen posílat lásku
a doufat, že sem jednoho dne najde cestu.
Třeba to, že vás dnes viděla, jí připomene, kdo je.
Třeba jí to pomůže.
Já to nechápu.
Jak může zůstat s někým, kdo jí ubližuje? Ví to.
Ano. Danielle asi lže sama sobě, aby přežila.
Kdo ví, s čím bojuje.
Možná se snaží prolomit cyklus zneužívání, který trvá generace.
Mluvíme o tom na skupinové terapii. Na kterou vy nechodíte.
Maddy je nemocná. Hodně nemocná, takže nestíhám nic.
I když terapii potřebuju.
Vracejí se mi sny, ve kterých jsem…
Bosonohý Billy.
Ten dětský zloděj?
Ano. Jo.
Uklízela jsem v jeho domě a viděla tam děsivé věci.
Co jste viděla?
Uzavřený prostor,
kam ho máma zamykala.
Byla ode mě hloupost, že jsem tam vlezla, a…
Měla jsem panickou ataku.
Panické ataky jsou způsob, kterým vám chce tělo něco sdělit.
Asi se potřebuju dobře vyspat a mít zdravé dítě.
To chápu.
Promiňte, že jsem byla protivná.
V pořádku, holčičko.
Mám vás o to radši.
Na skupinovou terapii často někdo nosí vdolky.
Kdyby vás to zajímalo.
Je tu mamka. Je tady. Už je tu. Honem.
Je tady, hele.
Ahoj, beruško.
- Koho to tu máme? - Boba!
To je Bob. Snad to nevadí.
- Poděkovalas dědovi za Boba? - Ano.
- Vážně? - Jo.
Promiň, že jsem přijela později.
Nic se neděje.
Alex!
Ta postel není pohodlná?
Jen jsem si šla pro vodu.
A svačinu.
Jen do toho, dej si, co tu najdeš.
Nestyď se.
Podáš mi arašídové máslo?
Pořád ho jíš ze sklenice?
To si ho mám dávat do misky?
Můžu se na něco zeptat?
Povídej.
Schovávala jsem se v kredenci?
V jaké kredenci?
V téhle.
Ne, tos nemohla, ta sem přišla až po rekonstrukci.
Když se narodila dvojčata.
A byla tady předtím nějaká kredenc?
Ne.
Můžu se ještě zeptat?
Když máma odešla,
proč jsem nezůstala s tebou?
Neměl jsem tehdy moc na výběr.
Odjela s tebou uprostřed noci.
Snažil ses dostat mě zpět?
Tehdy jsem se tvé matky bál.
Měla takové náhlé změny nálad
a já byl dost mladý, zvládat ji bylo nad moje síly.
Bál ses o mě?
V té prapodivné komuně s mámou na Aljašce?
Ano. Bál.
Měl jsem tehdy něco udělat.
Jenže…
Myslím, že jako dědeček budu skvělý.
Když mi dovolíš to napravit u Maddy.
Je to tak. Je ve stěnách. Černá plíseň. Od podlahy ke stropu.
Tohle všechno musí ven. Všechno vytrháme.
A vyměníme.
Jistě.
Jak dlouho to potrvá?
Týdny?
Nebo měsíce, nebo…?
Minimálně. Musím na okres, sehnat povolení…
Musíte si odnést všechny věci.
Je tu nějaký jiný volný byt?
Takže…?
Kde teď budu bydlet?
Nikde.
Spojte se s vaší sociální pracovnicí. Je mi líto.
Musíte se vystěhovat.
Určitě?
Jo, jasně.
Zajedu tam o víkendu autem a odvezu zbytek věcí.
Všechno zas bude dobrý.
Díky, tati.
Uvidíme se po práci.
Odvedly jste dobrou práci, všechen bordel je pryč.
Jo.
Vyndaly jste regály a vydrbaly to vespod?
Co ty zámky na skříňkách?
Myslely jsme, že si to vyřeší realitka.
Není to zlé, děvčata.
Tak jo, odneste vysavač do auta.
A zamkněte.
Jo, já zamknu.
Tak zatím.
Kdybys tu náhodou byl.
Už jsem ti jasně řekla, že jsme spolu skončili!
- Odcházím! - Ne, drž hubu!
Alex!
Neboj, zlato. Maminka je v pořádku.
Tak pojď, beruško. Musíme jít.
Ahoj, zlatíčko. Pojď sem.
Alex! Ahoj!
Jen dodělám večeři.
Je všechno v pořádku?
Jo, ale nakonec tady přece jen nezůstaneme.
Budeme muset vyrazit dřív.
Stalo se něco?
Pojď sem.
Můžu…?
Tak ahoj, Maddy!
Co se děje?
Musely rychle odjet. Nechcete aspoň zůstat na večeři?
Ne, díky.
Kam jdete?
Jsi rozrušená. Myslíš, že můžeš řídit?
Jo. Maddy, rozluč se s dědou.
Můžu Maddy aspoň obejmout?
Nesahej na ni, sakra!
Skrývala jsem se před tebou.
Byla tam skříňka a já se před tebou schovávala!
Nejely jsme na Aljašku kvůli příteli mojí mámy,
my jsme utíkaly před tebou.
Alex…
Kam jedeme, mami?
Já nevím.
Co kdybychom se vloupaly k babičce a zkusily si táboření?
Kdy budeme doma, mami?
- Já chci domů. - Já vím, že jo.
Taky chci domů.
Haló?
Alex!
Kristepane. Mami. Panebože, panebože…
Pojď sem.
Kdes byla?
V parku Joshua Tree. Teď jsem přijela.
Snažím se nahodit generátor. Basil jel nakoupit jídlo.
Děvče. Kdes vzala to superkrásný auto?
- Myslela jsem, žes umřela, mami. - Já? Proč?
Proč jsi nebrala mobil?
Jo tohle.
Nechala jsem ho někde v Renu.
Přehnala jsem to s pitím, ale potkali jsme cestou do parku Joshua Tree roztomilý pár
gayů ze Sedony
a ti nás vzali s sebou a poslouchali jsme celou cestu U2.
- Mami. - No jo.
Bože, já se o tebe tak bála!
Jsi opilá?
A ty jsi opilá?
Ne, jen jsem se nějak chtěla dostat dovnitř.
Mám tu Maddy a potřebujeme střechu nad hlavou.
Zlatíčko. Víš, že u mě můžeš být vždycky.
Tak pojď. Moment.
Jen najdu baterku.
Nahodíme elektriku.
Musím ti něco říct, Alex.
Tak jo.
Jo. Vlastně ti taky musím něco říct.
Já…
Jsem spala pár nocí u táty.
A kruci, to budeš potřebovat panáka!
Bože.
Hele, proč jsi mi nikdy neřekla, že tě bil?
Ale kruci, Alex.
Proč se hrabat v nějaký temný minulosti?
Bil tě hodně?
Já nevím.
Nemyslím na tyhle věci, chápeš?
Dívám se jen dopředu.
Myslím na to, že jsem stvořitelka.
Že uzdravuju.
Učím.
Miluju.
A od včerejška…
jsem manželka.
Koukni na to. Mám i prsten, zlato.
Cože?
Rozhodli jsme se v parku Joshua Tree.
Jo, zlato, vydali jsme se na výlet a já zapomněla vzít vodu.
A jediný stín, co jsme našli,
byl pod těmi dvěma propletenými, 500 let starými Jozuovými stromy,
co tam rostou spolu a prolínají se jeden s druhým.
A já, zlato, jsem začala brečet.
Taky jsem chtěla mít s někým společné kořeny.
A on taky. Takže…
jsme zastavili v Renu!
Jako dva puberťáci!
Vyli jsme na měsíc!
Jo.
Vidíš? Hele.
Nevím, co na to říct.
Co bys říkala?
„Blahopřeju, mami, žes našla štěstí, které si zasloužíš.“
Blahopřeju, mami.
Jo.
Hej, hej! Tequila!
Hele. Hej. Maddy už spí, můžeme s tou tequilou potichu?
Tichá tequila.
Jo.
Překlad titulků: Petr Miklica