‎UN SERIAL NETFLIX
‎Te simți bine, scumpo?
‎Vrei să vii să dormi cu mine?
‎Da.
‎Bine, scumpete.
‎Haide, vino!
‎Bine, gata.
‎Scumpo!
‎Încă o dată. Inspiră adânc.
‎Respiră. Hai!
‎Hai, mamă, unde ești?
‎Maddy încă e bolnavă ‎și trebuie să merg la muncă,
‎iar Sean lucrează și el. ‎Te rog, sună-mă înapoi.
‎- Nu! ‎- Bună, Yolanda!
‎Nu spune că nu vii la muncă, nici gând!
‎Ba da, îmi pare tare rău. ‎Încă e foarte bolnavă.
‎Dă-i un grog cald! Sau demisionează. ‎Nu-mi pasă.
‎Nu mai poți lipsi așa de la muncă.
‎Vă trimit pe tine și pe Kelly ‎la o lucrare mare. Am nevoie de tine azi.
‎Bine.
‎- O să fiu acolo. ‎- Nu întârzia.
‎Mersi, atunci. Pa!
‎Scumpete…
‎Va trebui să mergi la grădiniță.
‎Îmi pare tare rău.
‎Salut, Luis!
‎Poți să te uiți azi puțin la peretele meu? ‎E tot mai rău.
‎Da, plouă mult, mămico.
‎Ai putea cultiva ciuperci acolo. ‎E ud la atingere.
‎O să iasă îndată soarele. E-n regulă.
‎O să se usuce.
‎Poți să te uiți, te rog? ‎Duhnește a mucegai.
‎- Sunt sigură că e în pereți. ‎- Păi, ascultă.
‎Tot ce trebuie să faci e ‎să deschizi ferestrele,
‎să intre aer curat.
‎N-o să se facă bine ‎dacă inspiră spori de mucegai.
‎Bine. O să verific din nou.
‎- Azi? ‎- Am să încerc.
‎- Mulțumesc. ‎- Are nevoie de un șervețel.
‎O să te distrezi de minune.
‎Doamne, ce nas are!
‎Îmi pare rău, Rose.
‎Nu mai scapă de răceala asta. ‎Dar nu are febră, așa că…
‎Avem nevoie de co-plată înainte.
‎Am pierdut câteva lucrări din cauza bolii, ‎dar o aduc până vineri.
‎Așa ai zis și săptămâna trecută.
‎Primești subvenția mea ‎pentru grădiniță, nu?
‎Da, dar acoperă taxele doar parțial.
‎Ne trebuie co-plata.
‎Da, am să ți-o aduc până vineri.
‎Ai pus șervețele sau ai uitat și de ele?
‎Am pus un sul de hârtie igienică ‎în rucsac.
‎Bine, iepuraș, e timpul să plec, bine?
‎O iubești pe Rose. ‎Te vei distra de minune.
‎- Mami, nu pleca! ‎- Știu. Trebuie să-mi dai drumul.
‎Da, e în regulă. Știu, puiule.
‎Te descurci, îngeraș. E Rose!
‎- O iubim. ‎- Nu.
‎Îmi pare rău, chiar aș vrea ‎să nu trebuiască să lucrez.
‎Și eu.
‎Hei, te iubesc!
‎INTRUȘII VOR FI ÎMPUȘCAȚI
‎Ați ajuns la destinație.
‎Îmi pare rău. Știu că am întârziat!
‎Doamne, hai, spune-mi odată!
‎Nu, trebuie să ghicești.
‎- Descărcăm tot? ‎- Da, ia aparatul de curățat covoare.
‎- Ghicește! ‎- Ce ghicim?
‎Aici a locuit o persoană cunoscută,
‎iar Yolanda nu vrea să-mi spună cine.
‎- A fost un criminal în serie? ‎- Nu.
‎E clovnul din ‎It?
‎Ăla e fictiv.
‎E Billy Desculțul.
‎Puștiul spărgător?
‎Da, nu e o vedetă adevărată. ‎M-ai dezamăgit.
‎Băiatul a fost căutat în mai multe state.
‎A spart toate casele de pe insulă.
‎Da, căuta Doritos.
‎Cui îi pasă?
‎Fetelor, ne apucăm de treabă?
‎Aici locuia maică-sa, ‎a murit săptămâna trecută.
‎Nu avea rude, ‎așa că locuința e scoasă la licitație.
‎Agentul plătește o curățenie de trei zile.
‎Crezi că Billy Desculțul știe ‎că maică-sa a murit?
‎Probabil că nu. Încă e fugar.
‎Nu l-a văzut nimeni prin părțile astea ‎de ani de zile.
‎Până azi.
‎Când vine să răzbune moartea mamei sale,
‎omorând menajere care nu bănuiesc nimic.
‎Bine, fetelor. ‎Distrați-vă și faceți firma mândră.
‎- Stai, nu ne ajuți? ‎- Sunteți echipa de vis.
‎Vă descurcați voi.
‎Crezi că astea valorează ceva?
‎Da, cred că unele dintre ele ‎ar putea fi valoroase.
‎Le împărțim 60-40. ‎Eu iau 60, că le-am văzut prima.
‎Bună alegere!
‎Nu fur asta. E un nazist.
‎Îi vezi svasticile mici de pe brațe?
‎Cine ar colecționa așa ceva?
‎Atunci îi iau televizorul. ‎Scârba dracului!
‎Nu crezi că agentul va observa ‎că a dispărut televizorul?
‎Mă-ndoiesc.
‎Bine.
‎Nu o să spun nimic dacă-l iei, ‎dar nu vreau să fur nimic.
‎Doamne, ce ești? Bună?
‎Îmi pare rău.
‎Vrei parterul sau etajul?
‎Să dăm cu banul. ‎Cap, iei camera mamei moarte.
‎Pajură, iei camera mamei moarte.
‎Bine. Iau camera mamei moarte.
‎A DOUA CONDAMNARE ‎ACEEAȘI SENTINȚĂ INADECVATĂ
‎WILLIAM RITCHIE, ALIAS „BILLY DESCULȚUL”
‎Kelly!
‎Ce e?
‎Ia uite-aici!
‎Încuietorile sunt în exteriorul ușii.
‎În exterior. Mișto!
‎Nu, uite, așa poți să încui ‎pe cineva înăuntru.
‎De ce ar încuia cineva un puști în cameră?
‎Am văzut și mai rău.
‎Să vezi chestiile dubioase din bucătărie!
‎Uite câte încuietori!
‎Până și cămara are un zăvor.
‎O fi legat de vreun regim?
‎Nu, cred că-și încuia mâncarea ‎la fel cum își încuia fiul.
‎Nu-i de mirare ‎că William e obsedat de chipsuri.
‎William?
‎Da. Numele adevărat al lui Billy Desculțul ‎e William Harlan Ritchie.
‎Mai nou ieșiți împreună?
‎- Am văzut în camera mamei lui. ‎- Mă duc să fac caca.
‎APELURI PIERDUTE ‎GRĂDINIȚĂ
‎Futu-i!
‎Grădinița Chicote.
‎Sunt mama lui Maddy. Ce s-a întâmplat?
‎Am tot încercat să dăm de tine.
‎- Maddy a făcut febră. ‎- Fir-ar!
‎Bine, sunt în Whitney, ‎dar ajung în 40 de minute.
‎Nu, a trebuit să o trimitem acasă.
‎Nu poate rămâne cu febră. ‎A luat-o bunicul ei.
‎Poftim?
‎De ce l-ai sunat pe tata? ‎Nu e contact de urgență.
‎Ne-a permis tatăl lui Maddy.
‎Nu putea pleca de la serviciu. ‎V-am sunat și pe tine, și pe mama ta.
‎Kelly! Am o urgență cu fata.
‎Îmi iei lucrurile, te rog?
‎E în regulă. I-a scăzut febra.
‎Îmi pare tare rău.
‎Nu ai de ce.
‎Doarme în camera gemenelor.
‎Poftim.
‎Mulțumesc mult.
‎E un mocaccino cu mentă.
‎Da.
‎Data viitoare ‎o să-mi pun telefonul pe vibrații.
‎Îmi pare nespus de rău.
‎Te ajutăm cu drag. Nu-i așa?
‎Cu mare drag.
‎Dacă vrei, putem sta cu ea și mâine.
‎Grădinița a zis că nu o primește ‎în următoarele 24 de ore.
‎Nu, nu o să vă deranjez, mulțumesc, dar…
‎eu și Sean vom găsi o soluție.
‎Ar trebui să o iau acum.
‎Știi ceva? ‎A adormit acum o jumătate de oră.
‎Lasă mielușica să doarmă.
‎Știi ceva? Ce fac gemenele?
‎- E nepoliticos să nu salute. ‎- Nu-ți face griji.
‎Addison! Abigail!
‎Fetelor!
‎O mai știți pe Alex, ‎sora voastră vitregă, nu?
‎E mama lui Maddy.
‎Bună, fetelor!
‎Mișto arme!
‎Da, bine. Mergeți. Fugiți la joacă.
‎Sunt mai timide cu străinii.
‎Nu că tu ai fi o…
‎Doar că… Nu prea treci pe la noi.
‎Da.
‎Nu pentru că n-ai fi invitată.
‎Când am fost invitată?
‎Ai o invitație deschisă, doar știi.
‎Presupun că nu știam asta. Da.
‎Credeam că nu sunt bine-venită.
‎Cine ți-a spus asta? Maică-ta?
‎Da.
‎Da, îmi amintesc aiurea.
‎Mă duc să o iau pe Maddy,
‎dar vă mulțumesc mult pentru tot.
‎Da, nu, nu mai avem…
‎Bună, câte persoane?
‎Nu, scuze. Ea e fiica lui Sean, Maddy.
‎Salut! Eu sunt Frankie.
‎Sean e pe aici?
‎Da. E în bucătărie.
‎Așteaptă.
‎Salut!
‎De ce le-ai zis la grădiniță ‎să-l sune pe tata?
‎Nu dădeam de tine și de maică-ta.
‎- Cum te simți, Maddy? ‎- De ce nu ai luat-o tu, Sean?
‎Fiindcă eram singur la bar. Și era ticsit.
‎Era prânzul.
‎În plus, îl iubește pe bunicul. ‎Nu-i așa, Mad?
‎- Nu vreau ca tata să aibă grijă de Maddy. ‎- Trec prin spate.
‎Nu știu ce-ai cu el.
‎După mine, e un tip de treabă.
‎- Nu-l cunoști pe tata. ‎- Nici tu.
‎Tu și maică-ta ați plecat ‎când aveai cinci ani.
‎Bine, Maddy nu poate merge nici mâine ‎la grădiniță, iar eu lucrez.
‎- Poți sta cu ea? ‎- Nu, lucrez tură dublă.
‎Bine, poți face schimb cu un coleg?
‎Nu-ți poate ține ea locul?
‎Frankie e ospătar, nu barman și…
‎Uite, suntem în afara sezonului. ‎Nu-mi permit să mai pierd o tură.
‎Sean, o să fiu dată afară ‎dacă mai lipsesc.
‎Dar eu pot să fiu dat afară?
‎Nu ți-a cerut nimeni să te angajezi.
‎Putem împărți ziua măcar?
‎- Ține-o până la 15:00… ‎- Lucrez tură dublă.
‎Poți veni târziu, până când eu…?
‎Lucrez tură dublă.
‎Stai, sunt confuză. Lucrezi tură dublă?
‎Du-o la taică-tău.
‎Are o casă drăguță, o soție drăguță
‎și vrea să facă parte din viața lui Maddy. ‎Nu pricep ce mare scofală!
‎Bine, pa, Maddy, tati te iubește!
‎Să te faci bine!
‎Mamă!
‎Nu cred că e aici, Mad, ‎mașina ei nu e aici.
‎De ce dispare mereu ‎când avem nevoie de ea?
‎Să mergem acasă și să ne cuibărim?
‎Bun, hai să punem mănușile. Ce zici?
‎Vino încoace, pisoi!
‎Te rog.
‎E foarte frig aici și trebuie ‎să scoatem aerul cu mucegai,
‎să intre aer curat.
‎Mami!
‎Scumpo…
‎Știu.
‎Ți-e frig, îmi pare tare rău.
‎De-a lungul unui șir monumental ‎de infracțiuni de patru ani,
‎William Harlan Ritchie a intrat ‎prin efracție în 50 de locuințe,
‎lăsând adesea urme murdare de noroi.
‎Billy Desculțul era singurul fiu ‎al lui Louise Alva Ritchie,
‎care locuia în această casă.
‎Billy a petrecut mult timp ‎în centre de corecție
‎în primii ani de adolescență,
‎dar cazierul lui se îngroașă
‎odată ce fuge ‎din ultimul centru de plasament
‎și tânărul fugar începe ‎să trăiască aici, în pădure.
‎Din acest loc, ‎Billy Desculțul putea cerceta o casă
‎câteva zile, înainte să o spargă.
‎Își observa viitoarele victime,
‎studiind obiceiurile, ‎mișcările și programul familiei.
‎Alex!
‎- Mamă? ‎- Alex!
‎Aici are otită.
‎Iarăși?
‎Îi mai prescriu ‎un tratament cu antibiotice.
‎Care sunt condițiile voastre de trai?
‎Locuim temporar într-un apartament ‎cu probleme de mucegai.
‎Și la asta are otită.
‎De ce nu au efect antibioticele?
‎Efectul lor e limitat.
‎O duci la grădiniță sau o ții acasă?
‎Trebuie să lucrez.
‎Are nevoie de odihnă, dră Russell. ‎Într-un loc cald și uscat.
‎Proprietarul tău e obligat prin lege ‎să înlăture mucegaiul din casă.
‎L-am rugat, da. ‎Dar nu cred că vor lua măsuri.
‎Trebuie să vă mutați.
‎Nu-mi permit altă locuință.
‎Are nevoie să te descurci mai bine.
‎Bună, doamnelor! Intrați!
‎Mulțumesc mult. Apreciez enorm ajutorul.
‎Hanul familiei Russell. Ne place, nu?
‎- Ne place. ‎- Sper să rămânem doar două nopți.
‎Aștept vești de la administrator.
‎Nu puteți sta într-un loc ‎cu mucegai negru. E toxic.
‎Ia uite-o…
‎Dă păpușica la mine. Salut!
‎Am amenajat o adevărată infirmerie, știai?
‎Avem ‎Povestea jucăriilor 2 ‎și avem supă cu tăiței.
‎Ce zici de o înghețată curcubeu?
‎Ce bine sună!
‎Vrei să spui „Pa, mamă”?
‎Te iubesc mult, Mad. Mă întorc curând.
‎Spune: „Pa!”
‎Mă întorc la 15:00, dacă e în regulă.
‎Mai rămâi puțin. Vreau să vorbesc cu tine.
‎Copii, să mergem! ‎Vă așteaptă grupul de tineret.
‎- Trebuie să ajung… ‎- Un minut. Pentru tatăl tău.
‎Bine?
‎Mergi și ia loc.
‎Bine.
‎Bine. Sunteți gata?
‎- Amin. ‎- Amin.
‎În regulă.
‎Să aveți o zi grozavă!
‎Mucegaiul pe care îl vezi…
‎E doar vârful aisbergului.
‎Probabil vor trebui să scoată izolația,
‎să înlăture covoarele. Tot tacâmul.
‎Eu…
‎nici nu pot să mă gândesc acum la asta.
‎Uite ce e…
‎M-am gândit la tine în ultima vreme… mult.
‎De când te-am lăsat în stația de feribot ‎în seara aia. Eu…
‎ar fi trebuit să insist ‎să vii să stai aici.
‎E în regulă.
‎Mă tot sâcâie faptul că n-am făcut asta.
‎Ideea e că…
‎poți sta aici oricât vrei.
‎Câteva săptămâni. Luni, chiar.
‎Ești invitată.
‎Sharlene e de acord.
‎Mulțumesc.
‎Apreciez mult invitația.
‎De obicei stau la mama, ‎dar acum a dispărut, așa că…
‎Da? De cât timp?
‎S-a fofilat.
‎Am fost ocupată cu Maddy, dar… ‎de trei, patru săptămâni.
‎E singură acum?
‎Nu, se vede cu cineva.
‎Poftim. Nu a dispărut, doar a fugit.
‎O fi ea ciudată, dar…
‎N-a răspuns ‎nici la mesajele mele de urgență.
‎I-am scris ceva de genul: ‎„Sunt fiica ta și am nevoie de tine.”
‎Da. Timpul zboară când ești…
‎știi tu, ea.
‎Da.
‎Trebuie să plec la muncă,
‎dar apreciez mult gestul, mulțumesc.
‎Sigur.
‎Nu monopoliza înălbitorul, javră.
‎E al meu, eu l-am cumpărat.
‎Nu zău?
‎Fiindcă văd că pe el scrie „Kelly”.
‎- Bine. ‎- Pot să pun niște muzică?
‎Are un sistem audio bunicel ‎pe care am să-l fur.
‎N-ai decât.
‎Kelly!
‎Kelly, cred că am văzut ceva afară.
‎E cineva aici?
‎Alex!
‎Aici, sus.
‎Uite, am mai găsit încuietori.
‎Cucoanei îi plăceau mult încuietorile.
‎Se deschide?
‎E blocată.
‎Poate o putem forța.
‎Cred că s-a umflat lemnul.
‎- Mergem să vedem ce e? ‎- Nici vorbă!
‎Nu mă târâi în fundul casei ăsteia.
‎Dă-mi bricheta ta!
‎Probabil că aici îl încuia.
‎Kelly?
‎Kelly!
‎Kelly, deschide ușa! Nu-i amuzant!
‎Alex!
‎Scuze, ușa s-a trântit și s-a închis, ‎n-am putut s-o redeschid.
‎Respiră!
‎Respiră.
‎Ești teafără.
‎Îți aduc niște apă.
‎Îmi pare rău. Doamne, îmi pare rău.
‎Atacurile de panică-s oribile. ‎Mereu mă ia la Old Navy.
‎De la toți pantalonii ăia scurți.
‎- Trebuie s-o găsesc pe mama. ‎- Ce?
‎Da, cred că a pățit ceva. ‎Trebuie să o găsesc pe mama.
‎Mamă!
‎DE ÎNCHIRIAT
‎Bună, sunt Basil Desmond. ‎Lăsați un mesaj după semnal.
‎Hai, noroc!
‎După semnal, înregistrați mesajul.
‎Care-i treaba, Basil Desmond?
‎Sunt curioasă de ce crezi că ai dreptul
‎să închiriezi casa mamei, amice.
‎Și unde naiba-i? ‎Te rog, spune-i să mă sune.
‎Salut, Sue! Ai văzut-o pe mama?
‎Marțea predă ceramică, ‎dar Anna i-a ținut locul de data asta.
‎Bine. Mulțumesc.
‎Paula Langley a trecut pe aici?
‎- Nu. ‎- Mersi.
‎Bună! Paula Langley a trecut pe aici?
‎Mersi.
‎Paula Langley a trecut pe aici?
‎Danielle?
‎Danielle! O, Doamne!
‎- Salut! ‎- Salut!
‎Salut! Chiar tu ești!
‎Dumnezeule!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Mi-am făcut griji de când ai plecat ‎de la adăpost. Ești bine?
‎Max e în regulă?
‎Suntem bine. Tu ești bine? Arăți ca naiba.
‎Nu, sunt varză, ‎o iau razna, îmi pierd mințile.
‎Da, Maddy e bolnavă ‎și nu o găsesc pe mama nicăieri,
‎am mucegai și stau ‎cu gemenele din ‎Strălucirea.
‎Ai multe pe cap.
‎Mă bucur mult să te văd!
‎De ce nu mi-ai lăsat numărul tău?
‎Da, sigur. Clar.
‎Bine, frate. Da. Acum intru.
‎Scuze. Probabil mă confunzi.
‎Hai, o să întârziem.
‎- E prietenă cu tine? ‎- Nu.
‎Ce se petrece?
‎Am văzut-o pe Danielle pe stradă cu soțul.
‎- Vreau numărul ei de telefon. ‎- Nu ți-l pot da.
‎Nu e în regulă, Denise.
‎S-a prefăcut că nu mă cunoaște. ‎Am văzut cât se temea de el.
‎Trebuie să fac ceva.
‎Știu ce simți. Și eu vreau să o sun.
‎- Dar nu putem. ‎- De ce nu, futu-i?
‎Știu că ai numărul ei, așa că dă-mi-l!
‎Hei! Nu sări la mine, fetițo. ‎Știm amândouă că nu-ți pot da nimic.
‎M-am întristat văzând-o.
‎Chiar e trist.
‎Putem doar să-i transmitem ‎iubire și lumină
‎și să sperăm ‎că într-o bună zi va reveni aici.
‎Poate că azi, când te-a văzut, ‎și-a adus aminte cine e.
‎Poate chiar ai ajutat-o.
‎Nu înțeleg.
‎Cum poate să stea cu cineva ‎știind că o bate?
‎Ei bine, poate că Danielle se minte ‎pe ea însăși ca să supraviețuiască.
‎Cine știe cu ce se confruntă?
‎Poate încearcă să pună capăt unui ciclu ‎de abuzuri de câteva generații.
‎Vorbim despre asta la terapia de grup. ‎La care tu nu participi.
‎Maddy e bolnavă. ‎Prea bolnavă ca să mai fac ceva.
‎Dar am nevoie de terapie.
‎Tot am niște vise în care sunt…
‎Billy Desculțul.
‎Puștiul spărgător?
‎Da. El.
‎Îi fac curățenie în casă ‎și am văzut chestii dubioase rău acolo.
‎Ce ai văzut?
‎Există o cămăruță
‎în care obișnuia să-l închidă mama lui.
‎Am fost proastă și am intrat în ea și…
‎am avut un atac de panică.
‎Atacurile de panică pot fi modalitatea ‎prin care corpul îți spune că știe ceva.
‎Cred că am nevoie de un somn bun ‎și un copil sănătos.
‎Te înțeleg.
‎Scuze că am fost nesuferită adineauri.
‎E-n regulă, fetițo.
‎Așa te plac și mai mult.
‎Cineva aduce de obicei gogoși ‎la terapia de grup.
‎Zic și eu.
‎A venit mami. E aici. A ajuns. Haide!
‎Uite-o, vezi?
‎Salutare, puiule!
‎- Pe cine avem aici? ‎- Bob.
‎El e Bob. Sper că nu te superi.
‎- I-ai mulțumit bunicului pentru Bob? ‎- Da.
‎- I-ai mulțumit? ‎- Da.
‎Îmi pare rău că am întârziat.
‎Nicio problemă.
‎Alex!
‎Patul tău nu e comod?
‎Doar îmi iau puțină apă.
‎Și o gustare.
‎Haide, ia orice vrei de acolo.
‎Nu fi timidă.
‎Dă-mi untul de arahide.
‎Tot din borcan îl mănânci?
‎Ce, ar trebui să-l pun în farfurie?
‎Pot să te întreb ceva?
‎Spune.
‎Mă ascundeam în dulapul ăla?
‎În care dulap?
‎În ăla.
‎Nu, e imposibil, ‎fiindcă le-am pus când am renovat.
‎După nașterea gemenelor.
‎Înainte de asta era un dulap acolo?
‎Nu.
‎Pot să te mai întreb ceva?
‎Când a plecat mama…
‎de ce nu am rămas aici, cu tine?
‎Nu prea am avut de ales în situația aia.
‎A fugit cu tine în toiul nopții.
‎Ai încercat să mă recuperezi?
‎Pe vremea aia îmi era frică de maică-ta.
‎Avea niște schimbări bruște de dispoziție,
‎eu eram foarte tânăr ‎și era mai mult decât puteam duce.
‎Ți-ai făcut griji pentru mine?
‎Eram cu mama ‎într-o comunitate dubioasă din Alaska.
‎Da. Mi-am făcut griji.
‎Ar fi trebuit să fac ceva.
‎Dar…
‎cred că pot fi un bunic extraordinar.
‎Dacă mă lași ‎să îndrept lucrurile cu Maddy.
‎Aveai dreptate. E în pereți. ‎Mucegai negru. De sus până jos.
‎Vom scoate tot ce-i aici, până la stâlpi.
‎Vom înlocui tot.
‎Bine.
‎Cât va dura asta?
‎Câteva săptămâni?
‎Sau luni ori…?
‎Pe puțin. Trebuie să obțin autorizație ‎de la primărie.
‎Trebuie să-ți iei lucrurile.
‎Mai e alt apartament disponibil?
‎Deci…?
‎Unde locuiesc acum?
‎Nicăieri.
‎Întreabă-ți asistentul social. ‎Îmi pare rău, mămico.
‎Trebuie să te muți!
‎Ești sigur?
‎Da, bineînțeles.
‎Îmi iau camioneta peste weekend ‎și-ți aduc restul lucrurilor.
‎Va fi în regulă.
‎Mulțumesc, tată.
‎Ne vedem după muncă.
‎Ați făcut treabă bună, ‎ați scăpat de talmeș-balmeș.
‎Da.
‎Ați scos toate rafturile ‎și ați frecat partea de jos?
‎Ce-i cu încuietorile dulapurilor?
‎L-am lăsat pe agent ‎să se descurce cu asta.
‎Nu-i rău, doamnelor!
‎Bun, duceți aparatul ‎de curățat covoare în dubă.
‎Nu uitați să încuiați.
‎Încui eu.
‎Pe mai târziu!
‎În caz că ești aici.
‎Nu mai fac asta cu tine, ți-am zis!
‎- Plec! ‎- Nu, taci dracului odată!
‎Alex!
‎E-n regulă, puiule. Mami e teafără.
‎Bine, vino, scumpo. Trebuie să plecăm.
‎Bună, puiule! Vino încoace!
‎Alex! Bună!
‎Doar… Pregătesc cina.
‎Ușurel. E totul în regulă?
‎Da, până la urmă n-o să stăm aici.
‎Vom pleca mai devreme.
‎S-a întâmplat ceva?
‎Vino încoace!
‎Pot să…?
‎Bine, pa, Maddy!
‎Ce se petrece?
‎Trebuie să plece. ‎Nu vreți să rămâneți măcar la cină?
‎Nu, mulțumesc.
‎Alex, unde te duci?
‎Ești supărată. Crezi că e bine să conduci?
‎Da. Maddy, ia-ți la revedere ‎de la bunicul, da?
‎Pot măcar s-o îmbrățișez?
‎Să nu te atingi naibii de ea!
‎Mă ascundeam de tine.
‎Era un dulap și mă ascundeam de tine!
‎N-am plecat în Alaska ‎fiindcă mama fugea după un iubit,
‎ci pentru că fugeam de tine.
‎Alex…
‎Unde mergem, mami?
‎Nu știu.
‎Ce-ar fi să intrăm în rulota bunicii ‎și să dormim acolo?
‎Când ajungem acasă, mami?
‎- Vreau acasă. ‎- Știu că vrei.
‎Și eu vreau acasă.
‎E cineva?
‎Alex!
‎Iisuse! Doamne, mamă! Dumnezeule!
‎Bine.
‎Unde-ai fost?
‎În parcul Joshua Tree. Abia m-am întors.
‎Încerc să pornesc generatorul. ‎Basil s-a dus la cumpărături.
‎Auzi, de unde ai făcut rost ‎de mașina aia drăguță?
‎- Credeam c-ai murit, mamă. ‎- Eu? De ce?
‎De ce nu răspunzi la telefon?
‎A, da, ăla.
‎Păi, l-am uitat pe undeva prin Reno.
‎M-am îmbătat, dar am cunoscut ‎un cuplu gay adorabil din Sedona
‎pe drumul spre Joshua Tree,
‎care ne-au invitat să mergem cu ei ‎și am ascultat U2 pe drum.
‎- Mamă… ‎- Bine.
‎Doamne, ce griji mi-am făcut pentru tine!
‎Ești beată?
‎Nu, dar eram pe cale ‎să intru cu forța aici.
‎Eu și Maddy avem nevoie ‎de un loc unde să dormim.
‎Puiule, știi că poți ‎să dormi oricând la mine.
‎Haide. Hei!
‎Stai să iau lanterna!
‎O să pornim curentul!
‎Am ceva să-ți spun, Alex.
‎Bine.
‎Da. Și eu am ceva să-ți spun.
‎Eu…
‎Am petrecut ultimele două nopți la tata.
‎Rahat, sigur îți trebuie o tărie, fato!
‎Doamne sfinte!
‎De ce nu mi-ai zis niciodată că te bătea?
‎Fir-ar, Alex!
‎De ce-ai vrea ‎să aduci vorba de rahaturile alea?
‎Te lovea des?
‎Nu știu.
‎Nu mă gândesc la lucrurile alea.
‎Mă gândesc să merg înainte!
‎Mă gândesc la faptul că sunt o creatoare!
‎O vindecătoare.
‎O profesoară.
‎O amantă.
‎Și, de ieri…
‎o soție!
‎Ia uite! Mi-a pus inelul pe deget.
‎Poftim?
‎Am luat decizia în Joshua Tree.
‎Am mers într-o drumeție ‎și am uitat să iau apă la mine.
‎Și am găsit puțină umbră
‎doar sub doi arbori ai lui Iosua, ‎încolăciți, bătrâni de 500 de ani,
‎care creșteau împreună, ‎întinzându-se unul după celălalt.
‎Și, puiule, am început să plâng.
‎Vreau să prind rădăcini ‎cu cineva care e așa.
‎Și el își dorește asta. Așa că…
‎ne-am oprit în Reno!
‎Ca doi puști!
‎Am urlat la lună!
‎Da.
‎Vezi? Uite!
‎Nu știu ce să spun.
‎Ce spui?
‎„Felicitări, mamă, ‎ți-ai găsit fericirea și o meriți.”
‎Felicitări, mamă!
‎Așa.
‎Ura! Tequila!
‎Hei! Maddy doarme, ‎putem bea tequila în liniște?
‎Tequila în liniște.
‎Da.
‎Subtitrarea: Lucia Elena Popovici