‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫את בסדר, מתוקה?‬
‫רוצה לבוא לישון איתי?‬
‫כן.‬
‫בסדר, מתוקה.‬
‫בואי.‬
‫בסדר, בסדר.‬
‫מותק.‬
‫עוד פעם אחת. נשימה עמוקה.‬
‫תנשמי. תנשמי.‬
‫נו כבר, אמא, איפה את?‬
‫מאדי עדיין ממש חולה,‬ ‫ואני חייבת ללכת לעבודה,‬
‫ושון צריך ללכת לעבודה.‬ ‫אז תחזרי אליי, בבקשה.‬
‫לא!‬ ‫-היי, יולנדה.‬
‫את לא לוקחת יום מחלה. אין מצב, לעזאזל.‬
‫אני ממש מצטערת, כן. היא עדיין חולה מאוד.‬
‫אז תני לה ויסקי עם דבש!‬ ‫או שתתפטרי. לא מעניין אותי.‬
‫אבל את חייבת להפסיק לקחת ימי חופש.‬
‫קבעתי לך ולקלי עבודה גדולה,‬ ‫ואני צריכה אותך היום.‬
‫בסדר.‬
‫אני אגיע.‬ ‫-אל תאחרי.‬
‫טוב, תודה. ביי.‬
‫היי, מתוקה.‬
‫את צריכה ללכת לפעוטון, בסדר?‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫היי, לואיס.‬
‫אתה יכול להעיף מבט בקיר שלי היום?‬ ‫הוא נהיה יותר גרוע.‬
‫כן, ירד המון גשם, מותק.‬
‫אפשר לגדל עליו פטריות. הוא רטוב למגע.‬
‫השמש תחזור בקרוב. יהיה בסדר.‬
‫היא תייבש אותו.‬
‫אתה יכול רק להסתכל, בבקשה?‬ ‫יש סירחון של עובש.‬
‫אני די בטוחה שהוא בקירות.‬ ‫-טוב, תקשיבי.‬
‫מה שאת צריכה לעשות זה לפתוח את החלונות,‬
‫להכניס קצת אוויר צח.‬
‫היא לא תחלים אם היא תמשיך לנשום עובש.‬
‫בסדר, אני אבדוק שוב.‬
‫היום?‬ ‫-אני אנסה.‬
‫תודה.‬ ‫-התינוקת צריכה טישו.‬
‫יהיה לך ממש כיף עם החברים שלך.‬
‫אוי, אלוהים, האף שלה.‬
‫סליחה, רוז.‬
‫היא לא מצליחה להיפטר מהצינון.‬ ‫אבל אין לה חום, אז...‬
‫אנחנו צריכים את ההשתתפות העצמית שלך‬ ‫לפני שאת הולכת.‬
‫כן. פספסתי ימי עבודה כי היא היתה חולה,‬ ‫אבל ביום שישי יהיה לי.‬
‫זה מה שאמרת בשבוע שעבר.‬
‫את מקבלת את כספי המענק שלי לפעוטון, נכון?‬ ‫מתוכנית הפעוטונים של המדינה?‬
‫כן, אבל זה מכסה רק חלק משכר הלימוד.‬
‫אנחנו זקוקים לכספי ההשתתפות העצמית ממך.‬
‫כן, אני אביא לך ביום שישי.‬
‫ארזת לנו טישו, או שגם את זה שכחת?‬
‫יש לי גליל נייר טואלט בתיק.‬
‫בסדר, ארנבונת, אני צריכה ללכת, בסדר?‬
‫את מתה על רוז. יהיה לך ממש כיף עם רוז.‬
‫אמא, אל תלכי.‬ ‫-אני יודעת. אבל... את חייבת לשחרר, מתוקה.‬
‫כן, הכול בסדר. אני יודעת, אני יודעת.‬
‫קטן עלייך, מלאכית. יהיה לך כיף. זאת רוז!‬
‫אנחנו אוהבות את רוז.‬ ‫-לא.‬
‫אני מצטערת.‬ ‫הלוואי שלא הייתי חייבת ללכת היום לעבודה.‬
‫גם אני מצטערת.‬
‫היי, אני אוהבת אותך!‬
‫- הסגת גבול תיענה בירי -‬
‫הגעת ליעד.‬
‫מצטערת. אני יודעת שאיחרתי.‬
‫אוי, אלוהים. פשוט תגידי לי כבר.‬
‫לא, את צריכה לנחש.‬
‫צריך לפרוק הכול?‬ ‫-כן. תביאי את מנקה השטיחים.‬
‫נחשי!‬ ‫-מה צריך לנחש?‬
‫פעם גר פה מישהו מפורסם,‬
‫ויולנדה לא אומרת לי מי.‬
‫זה היה רוצח סדרתי?‬ ‫-לא.‬
‫הליצן מ"זה"?‬
‫זאת דמות בדיונית.‬
‫"בילי היחף".‬
‫הילד הפורץ?‬
‫הוא לא ממש סלבריטאי. בוז.‬
‫היה אחריו מצוד בכמה מדינות.‬
‫הוא פרץ כמעט לכל הבתים באי.‬
‫כן, בשביל לגנוב דוריטוס.‬
‫למי אכפת, לעזאזל?‬
‫היי, בנות, רוצות להתחיל בקרוב?‬
‫אמא שלו גרה פה עד שהיא מתה בשבוע שעבר.‬
‫אין קרובים, אז מוכרים את הנכס.‬
‫המתווך הזמין שלושה ימי ניקיון.‬
‫את חושבת שבילי היחף יודע שאמא שלו מתה?‬
‫סביר להניח שלא. הוא עדיין פושע נמלט.‬
‫אף אחד לא ראה אותו באזור כבר שנים.‬
‫עד היום.‬
‫כשהוא יבוא לנקום את מות אמו‬
‫בכך שירצח עוזרות בית תמימות.‬
‫טוב, בנות, תיהנו.‬ ‫תעשו כבוד ל"חיסכון עוזרות בית".‬
‫רגע, את לא עוזרת לנו?‬ ‫-אתן הצוות לעניין שלי.‬
‫זה קטן עליכן.‬
‫נראה לך שהדברים האלה שווים משהו?‬
‫כן, נראה לי שלחלקם יש ערך.‬
‫נתחלק שישים-ארבעים.‬ ‫אני מקבלת שישים כי ראיתי אותם קודם.‬
‫בחירה טובה.‬
‫אני לא גונבת את זה. זה נאצי.‬
‫את רואה שיש לו צלבי קרס על השרוולים?‬
‫מי אוסף דבר כזה?‬
‫טוב, אז אני אקח את הטלוויזיה שלה.‬ ‫שהכלבה הזאת תזדיין.‬
‫את לא חושבת שהמתווך ישים לב‬ ‫שהטלוויזיה נעלמה?‬
‫קשה לי להאמין.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, אני לא אגיד שום דבר אם תעשי את זה,‬ ‫אבל אני לא רוצה לקחת חלק בגניבה.‬
‫אוי, אלוהים. מה, את טובה?‬
‫מצטערת.‬
‫את רוצה לנקות למעלה או למטה?‬
‫בואי נטיל מטבע.‬ ‫עץ, את תנקי את החדר של האמא המתה.‬
‫פלי, את תנקי את החדר של האמא המתה.‬
‫בסדר, אני אנקה את החדר של האמא המתה.‬
‫- הרשעה שנייה‬ ‫אותו היעדר ענישה -‬
‫- ויליאם "בילי היחף" ריצ'י -‬
‫קלי?‬
‫מה?‬
‫היי, תסתכלי.‬
‫המנעולים בצד החיצוני של הדלת.‬
‫הם בחוץ. מגניב.‬
‫לא, תסתכלי. הם בשביל לנעול מישהו בפנים.‬
‫למה שמישהו ינעל ילד בחדר שלו?‬
‫יש לי משהו יותר טוב.‬
‫את צריכה לראות מה הולך במטבח, ממש קריפי.‬
‫מנעול. מנעול. מנעול.‬
‫ויש מנעול גם על דלת המזווה.‬
‫את חושבת שזה קטע של דיאטה?‬
‫לא, אני חושבת שהיא נעלה‬ ‫את האוכל שלה כמו שהיא נעלה את הבן שלה.‬
‫אין פלא שלוויליאם‬ ‫יש כזאת אובססיה לג'אנק פוד.‬
‫ויליאם?‬
‫כן. השם האמיתי של בילי היחף‬ ‫הוא ויליאם הרלן ריצ'י.‬
‫אתם יוצאים ביחד או משהו?‬
‫ראיתי את זה בחדר של אמא שלו.‬ ‫-אני צריכה לחרבן.‬
‫- שלוש שיחות שלא נענו‬ ‫פעוטון -‬
‫זין.‬
‫פעוטון "צחקוקים".‬
‫היי, זאת אמא של מאדי. מה קרה?‬
‫ניסינו להשיג אותך.‬
‫למאדי עלה החום.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫בסדר. אני בוויטני,‬ ‫אבל אני אגיע בעוד ארבעים דקות.‬
‫לא, נאלצנו לשלוח אותה הביתה.‬
‫אסור לה להיות פה עם חום. סבא שלה לקח אותה.‬
‫מה?‬
‫למה התקשרת לאבא שלי? הוא לא איש קשר.‬
‫אבא של מאדי אישר את זה.‬ ‫הוא לא יכול היה לצאת מהעבודה,‬
‫וניסינו להשיג אותך ואת אמא שלך‬ ‫בלי סוף במשך חצי שעה.‬
‫היי, קלי? יש לי מצב חירום עם הילדה שלי.‬
‫את יכולה לקחת את הדברים שלי, בבקשה?‬
‫היא בסדר. החום ירד.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫אל תצטערי.‬
‫היא ישנה בחדר של התאומות.‬
‫בבקשה.‬
‫תודה רבה.‬
‫מוקצ'ינו עם נענע.‬
‫כן.‬
‫בפעם הבאה, אני אדאג לשים את הטלפון על רטט.‬
‫אני ממש מצטערת על זה, חבר'ה.‬
‫היי, שמחנו לעזור. נכון?‬
‫ממש שמחנו.‬
‫אם את רוצה, אנחנו יכולים‬ ‫לשמור עליה שוב מחר.‬
‫כן. בפעוטון אמרו שאסור לה לחזור‬ ‫ב-24 השעות הקרובות.‬
‫לא, אני לא אטריח אתכם. תודה, אבל...‬
‫אני ושון נמצא פתרון.‬
‫כדאי שאקח אותה עכשיו.‬
‫יודעת מה? היא נרדמה רק לפני חצי שעה.‬
‫תני לטליה הקטנה לישון.‬
‫יודעים מה? מה התאומות עושות עכשיו?‬
‫לא יפה מצידן לא להגיד שלנו.‬ ‫-לא, בבקשה, אל תדאגי.‬
‫אדיסון! אביגייל!‬
‫היי.‬
‫אתן זוכרות את אחותכן למחצה, אלכס, נכון?‬
‫זאת אמא של מאדי.‬
‫היי, בנות.‬
‫רובים יפים.‬
‫טוב, בסדר. לכו לשחק.‬
‫הן קצת ביישניות ליד אנשים זרים.‬
‫לא שאת...‬
‫את פשוט לא באה הנה הרבה.‬
‫כן.‬
‫ולא כי לא מזמינים אותך.‬
‫מתי הזמנת אותי?‬
‫יש לך הזמנה פתוחה, את יודעת את זה.‬
‫כנראה שלא באמת ידעתי. כן.‬
‫חשבתי שאני לא כל כך רצויה.‬
‫מי אמר לך את זה? אמא שלך?‬
‫כן.‬
‫כן, כן. לא זכרתי טוב.‬
‫אני אקח את מאדי,‬
‫אבל ממש תודה לכם על הכול.‬
‫כן, לא, נגמרו לנו ה...‬
‫היי, כמה אתם?‬
‫לא, סליחה, זאת הבת של שון, מאדי.‬
‫היי. אני פרנקי.‬
‫שון פה?‬
‫כן. הוא במטבח.‬
‫חכי.‬
‫היי.‬
‫למה אמרת לפעוטון להתקשר לאבא שלי?‬
‫את ואמא שלך נעלמתן.‬
‫איך את מרגישה, מאד-דוג? יותר טוב?‬ ‫-אז למה אתה לא לקחת אותה, שון?‬
‫כי הייתי לבד מאחורי הבר, והיינו עמוסים.‬
‫זה היה בצהריים.‬
‫חוץ מזה, היא מתה על סבא. נכון, מאד?‬
‫אני לא רוצה שאבא שלי ישמור על מאדי.‬ ‫-מאחוריך.‬
‫אני לא יודע למה את כזאת מוזרה בקשר אליו.‬
‫לי הוא נראה כמו בחור נחמד.‬
‫אתה לא מכיר את אבא שלי.‬ ‫-גם את לא.‬
‫בת כמה היית כשאת ואמא שלך עזבתן? חמש?‬
‫טוב, מאדי צריכה‬ ‫להישאר בבית מחר, ואני עובדת.‬
‫אתה יכול לשמור עליה?‬ ‫-לא, אני עובד משמרת כפולה.‬
‫טוב, אתה יכול להחליף עם מישהו?‬
‫היא לא יכולה להחליף אותך?‬
‫פרנקי מלצרית, לא ברמנית, ו...‬
‫תקשיבי, אנחנו בתקופה חלשה. אני לא יכול‬ ‫להרשות לעצמי לפספס עוד משמרת.‬
‫שון, אם אקח עוד יום מחלה, יפטרו אותי.‬
‫אבל אם יפטרו אותי זה בסדר?‬
‫אף אחד לא ביקש ממך למצוא עבודה.‬
‫אפשר לפחות לחלק את היום בינינו?‬
‫אתה תיקח אותה עד 15:00...‬ ‫-אני עובד משמרת כפולה.‬
‫טוב. תוכל לנסות להגיע מאוחר עד ש...?‬
‫אני עובד משמרת כפולה.‬
‫רגע, אני מבולבלת. אתה עובד משמרת כפולה?‬
‫פשוט תיקחי אותה לאבא שלך.‬
‫יש לו בית נחמד, אישה נחמדה,‬ ‫-תגידי ביי לאבא.‬
‫והוא רוצה להיות חלק מהחיים של מאדי.‬ ‫אני לא מבין מה הסיפור!‬
‫טוב. ביי, מאד-דוג! אבא אוהב אותך!‬
‫תרגישי טוב!‬
‫אמא!‬
‫אני חושבת שהיא לא פה,‬ ‫מאד, כי המכונית לא פה.‬
‫למה היא תמיד נעלמת כשאנחנו צריכות אותה?‬
‫אולי נלך הביתה ונתכרבל כמו שצריך?‬
‫טוב, בואי נשים כפפות. מה את אומרת?‬
‫בואי, חתולונת.‬
‫בבקשה.‬
‫קר פה מאוד, וצריך להוציא את העובש‬
‫ולהכניס אוויר צח.‬
‫אמא.‬
‫אוי, מותק.‬
‫אני יודעת.‬
‫את קופאת. ממש סליחה.‬
‫במסע הפשיעה האגדי שלו, שנמשך ארבע שנים,‬
‫ויליאם הרלן ריצ'י פרץ‬ ‫לכמעט חמישים בתים במחוז,‬
‫ולא פעם השאיר אחריו טביעות רגליים בוציות.‬
‫בילי היחף היה בנה היחיד‬ ‫של לואיז אלווה ריצ'י,‬
‫שגרה בבית הזה.‬
‫בילי בילה לסירוגין במתקני כליאה לנוער‬
‫בשנות העשרה המוקדמות שלו...‬
‫- ויליאם הרלן ריצ'י -‬
‫אך התיקים הפליליים החלו להצטבר‬ ‫אחרי שברח מבית האומנה האחרון שלו...‬
‫- בילי היחף שוב מסתובב חופשי -‬
‫ואז הפושע הנמלט הצעיר‬ ‫עבר להתגורר כאן, ביער.‬
‫מעמדת התצפית שלו,‬ ‫בילי היחף יכול היה לצפות בבית‬
‫במשך מספר ימים לפני שפרץ אליו.‬
‫הוא למד את קורבנותיו המיועדים,‬
‫ובחן את מנהגי המשפחה,‬ ‫את תנועותיה ואת לוח הזמנים שלה.‬
‫אלכס!‬
‫אמא?‬ ‫-אלכס!‬
‫האוזן הזאת מזוהמת.‬
‫שוב?‬
‫אני אזמין בשבילך עוד אנטיביוטיקה.‬
‫באילו תנאים אתן חיות כרגע?‬
‫אנחנו גרות בדיור זמני,‬ ‫בדירה עם בעיית עובש.‬
‫גם זאת מזוהמת.‬
‫למה האנטיביוטיקה לא עובדת?‬
‫כי יש גבול למה שהיא יכולה לעשות.‬
‫את משאירה אותה בפעוטון?‬
‫אני חייבת לעבוד.‬
‫היא צריכה לנוח, גברת ראסל.‬ ‫במקום חמים ויבש.‬
‫בעל הבית שלך מחויב על פי חוק‬ ‫לעשות ככל יכולתו כדי להיפטר מהעובש.‬
‫ביקשתי, כן. אני פשוט לא חושבת‬ ‫שהם הולכים לעשות משהו בנידון.‬
‫אז את צריכה לעבור דירה.‬
‫אין לי כסף לדירה אחרת.‬
‫טוב, היא צריכה שתשתדלי יותר.‬
‫שלום, גבירותיי. תיכנסו.‬
‫תודה רבה. אני ממש מעריכה את זה.‬
‫הפונדק של משפחת ראסל.‬ ‫אנחנו מתים עליו, נכון?‬
‫אנחנו מתים עליו!‬ ‫-אני מקווה שזה רק לכמה לילות.‬
‫אני רק מחכה לתשובה מאיש התחזוקה שלי.‬
‫את לא יכולה לישון במקום‬ ‫עם עובש שחור. הוא רעיל.‬
‫אוי, את...‬
‫תני לי את הבובה הקטנה הזאת. היי.‬
‫הכנו לך מרפאה שלמה, את יודעת?‬
‫יש לנו את "צעצוע של סיפור 2",‬ ‫ויש לנו מרק כוכבים.‬
‫ומה את אומרת על ארטיק קשת בענן?‬
‫וואו, נשמע טוב.‬
‫רוצה להגיד "ביי, אמא"?‬
‫אני אוהבת אותך מאוד, מאד.‬ ‫אני אחזור ממש מהר, בסדר?‬
‫תגידי, "ביי, ביי, ביי".‬
‫אני אמורה לחזור בסביבות 15:00, אם זה בסדר.‬
‫חכי רגע. אני רוצה לדבר איתך.‬
‫היי, בנות, קדימה!‬ ‫אתן צריכות ללכת לקבוצת הנוער.‬
‫אני ממש צריכה להגיע...‬ ‫-דקה אחת, בשביל אבא שלך.‬
‫בסדר?‬
‫שבי.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. מוכנות?‬
‫אמן.‬ ‫-אמן.‬
‫בסדר.‬
‫שיהיה לכן יום נפלא.‬
‫העובש שאת רואה?‬
‫זה רק קצה הקרחון.‬
‫בטח יצטרכו להוציא את הבידוד,‬
‫לתלוש את השטיחים, הכול.‬
‫אני...‬
‫לא יכולה אפילו לעכל את זה כרגע.‬
‫תקשיבי...‬
‫חשבתי עלייך. הרבה.‬
‫מאז שהורדתי אותך בתחנת המעבורות‬ ‫באותו לילה. אני...‬
‫הייתי צריך להתעקש שתבואי לישון פה.‬
‫זה בסדר.‬
‫מפריע לי שלא עשיתי את זה.‬
‫בקיצור,‬
‫את יכולה להישאר פה כמה שאת רוצה.‬
‫שבועות. אפילו חודשים.‬
‫את מוזמנת.‬
‫שרלין מסכימה.‬
‫תודה.‬
‫אני ממש, ממש מעריכה את זה.‬
‫בדרך כלל הייתי הולכת לאמא,‬ ‫אבל כרגע היא נעדרת, אז...‬
‫כן? כמה זמן?‬
‫למען האמת, לא שמתי לב.‬
‫הייתי כל כך עסוקה עם מאדי, אבל...‬ ‫שלושה או ארבעה שבועות.‬
‫היא לבד עכשיו?‬
‫לא, היא עם מישהו.‬
‫בבקשה. היא לא נעדרת, היא פשוט הסתלקה.‬
‫היא באמת לא אמינה, אבל...‬
‫היא לא ענתה אפילו להודעות החירום שלי.‬
‫כתבתי לה, "מצב חירום.‬ ‫זאת הבת שלך, ואני צריכה אותך."‬
‫כן, הזמן טס כשאת...‬
‫את יודעת, היא.‬
‫כן.‬
‫אני צריכה להגיע לעבודה,‬
‫אבל אני ממש מעריכה את זה. תודה.‬
‫בטח.‬
‫תפסיקי להשתלט על האקונומיקה, כלבה.‬
‫היא שלי. אני קניתי אותה.‬
‫כן?‬
‫כי אני רואה פה את המילה "קלי".‬
‫בסדר.‬ ‫-יפריע לך אם אשים מוזיקה?‬
‫יש לה מערכת לא רעה שאני הולכת לגנוב.‬
‫לכי על זה.‬
‫קלי!‬
‫היי, קלי, נראה לי שראיתי משהו בחוץ.‬
‫יש פה מישהו?‬
‫אלכס!‬
‫פה למעלה.‬
‫תסתכלי. מצאתי עוד מנעולים.‬
‫האישה הזאת היתה בקטע של מנעולים.‬
‫הדלת נפתחת?‬
‫היא תקועה.‬
‫אולי נוכל לפתוח אותה בכוח.‬
‫נראה לי שהעץ התנפח.‬
‫נלך לבדוק?‬ ‫-אין סיכוי.‬
‫אני לא זוחלת לתוך התחת של הבית הזה.‬
‫תני לי את המצית שלך.‬
‫היא בטח נעלה אותו פה.‬
‫קלי?‬
‫היי, קלי!‬
‫קלי, תפתחי את הדלת! זה לא מצחיק!‬
‫אלכס!‬
‫סליחה. הדלת נטרקה.‬ ‫לא הצלחתי לפתוח אותה שוב.‬
‫תנשמי.‬
‫את בסדר.‬
‫אני אביא לך מים.‬
‫אני מצטערת. אלוהים, אני מצטערת.‬
‫התקף פאניקה זה הכי גרוע שיש. אני חוטפת‬ ‫התקף בכל פעם שאני ב"אולד נייבי".‬
‫יותר מדי דגמ"חים קצרים.‬
‫אני צריכה למצוא את אמא שלי.‬ ‫-מה?‬
‫כן, אני חושבת שקרה לה משהו.‬ ‫אני צריכה למצוא את אמא שלי.‬
‫אמא?‬
‫- להשכרה -‬
‫שלום, זה בזיל דזמונד.‬ ‫תשאירו פרטים אחרי הצפצוף.‬
‫תודה, חבר.‬
‫עם הישמע הצליל, אנא הקליטו את ההודעה שלכם.‬
‫היי, מה קורה, בזיל דזמונד?‬
‫מסקרן אותי לדעת למה נדמה לך שיש לך זכות‬
‫להשכיר את הבית של אמא שלי, חבר.‬
‫חוץ מזה, איפה היא בדיוק?‬ ‫תגיד לה בבקשה להתקשר אליי.‬
‫היי, סו, ראית את אמא שלי?‬
‫היא מלמדת קרמיקה בימי שלישי,‬ ‫אבל אנה החליפה אותה השבוע.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫היי, פולה לנגלי היתה פה?‬
‫לא.‬ ‫-תודה.‬
‫היי. פולה לנגלי היתה פה?‬
‫תודה.‬
‫היי. פולה לנגלי היתה פה?‬
‫פולה לנגלי היתה פה?‬
‫דניאל?‬
‫דניאל! אלוהים אדירים.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫היי. זאת באמת את!‬
‫אלוהים!‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫דאגתי לך מאז שעזבת את המקלט. את בסדר?‬
‫מקס בסדר?‬
‫אנחנו בסדר. את בסדר? את נראית על הפנים.‬
‫לא, אני במצב נורא.‬ ‫אני מאבדת את השפיות, אני משתגעת.‬
‫מאדי חולה, ואני לא מוצאת את אמא שלי,‬
‫יש לי עובש, ואני ישנה‬ ‫עם התאומות מ"הניצוץ".‬
‫הרבה דברים לדבר עליהם.‬
‫איזה כיף לראות אותך.‬
‫למה לא השארת לי את המספר שלך?‬
‫כן, כן, לגמרי.‬
‫אין בעיה, בנאדם. כן. אנחנו בדיוק נכנסים.‬
‫סליחה, בטח בלבלת אותי עם מישהי אחרת.‬
‫היי, אנחנו נאחר.‬
‫היא חברה שלך?‬ ‫-לא.‬
‫מה קורה?‬
‫ראיתי את דניאל עם בעלה ברחוב.‬
‫אני צריכה את מספר הטלפון שלה.‬ ‫-אני לא יכולה לתת לך אותו.‬
‫היא לא בסדר, דניס.‬
‫היא העמידה פנים שהיא לא מכירה אותי.‬ ‫ראיתי כמה היא פוחדת ממנו.‬
‫אני חייבת לעשות משהו.‬
‫אני יודעת איך את מרגישה.‬ ‫וגם אני רוצה להתקשר אליה.‬
‫אבל אנחנו לא יכולות.‬ ‫-למה לא, לעזאזל?‬
‫אני יודעת שיש לך את המספר שלה‬ ‫באיזו תיקייה, אז תני לי אותו!‬
‫היי, אל תכעסי עליי, ילדה.‬ ‫שתינו יודעות שאני לא יכולה לתת לך כלום.‬
‫היה ממש עצוב לראות אותה.‬
‫זה באמת עצוב.‬
‫אבל אנחנו יכולות רק לשלוח לה אור ואהבה,‬
‫ולקוות שיום אחד היא תצליח לחזור הנה.‬
‫אולי כשהיא ראתה אותך היום,‬ ‫היא נזכרה מי היא באמת.‬
‫אולי כן עזרת לה.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫איך היא יכולה להישאר עם מישהו‬ ‫שמתעלל בה? היא יודעת את זה.‬
‫טוב, יכול להיות‬ ‫שדניאל משקרת לעצמה כדי לשרוד.‬
‫אין לדעת עם מה היא מתמודדת.‬
‫יכול להיות שהיא מנסה‬ ‫לשבור מעגל התעללות שנמשך כבר דורות.‬
‫אנחנו מדברים על זה בטיפול הקבוצתי‬ ‫שאת לא מגיעה אליו.‬
‫מאדי חולה. כל כך חולה,‬ ‫שאני לא יכולה לעשות כלום.‬
‫אבל אני באמת צריכה טיפול.‬
‫אני כל הזמן חולמת שאני...‬
‫בילי היחף.‬
‫הילד הפורץ?‬
‫כן... כן.‬
‫אני מנקה את הבית שלו,‬ ‫והדברים שראיתי שם מלחיצים.‬
‫מה ראית?‬
‫יש מין מרתף זחילה‬
‫שאמא שלו נהגה לנעול אותו בתוכו.‬
‫ואני הייתי מספיק טיפשה כדי להיכנס פנימה...‬
‫וחטפתי התקף פאניקה.‬
‫התקפי פאניקה הם לפעמים הדרך‬ ‫של הגוף להגיד לך שמשהו לא בסדר.‬
‫אני חושבת שאני צריכה רק‬ ‫לישון כמו שצריך, וילדה בריאה.‬
‫אני מבינה אותך.‬
‫וסליחה שיצאתי קודם כלבה.‬
‫זה בסדר, ילדונת.‬
‫עכשיו אני מחבבת אותך אפילו יותר.‬
‫בדרך כלל, מישהי מביאה דונאטס‬ ‫לטיפול הקבוצתי.‬
‫אני רק אומרת.‬
‫אמא פה. היא פה, היא פה. בואי.‬
‫הנה היא. רואה?‬
‫היי, שופה-רו.‬
‫ומי זה?‬ ‫-בוב!‬
‫זה בוב. אני מקווה שלא אכפת לך.‬
‫אמרת לסבא תודה על בוב?‬ ‫-כן.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫סליחה שהגעתי יותר מאוחר ממה שאמרתי.‬
‫לא, אין בעיה.‬
‫אלכס!‬
‫המיטה לא נוחה לך?‬
‫באתי לקחת מים.‬
‫וחטיף.‬
‫בבקשה. תתכבדי במה שאת רוצה משם.‬
‫אל תתביישי.‬
‫תביאי לי את חמאת הבוטנים, טוב?‬
‫אתה עדיין אוכל אותה מהצנצנת?‬
‫מה, אני אמור לשים אותה בצלחת?‬
‫אפשר לשאול אותך שאלה?‬
‫חופשי.‬
‫נהגתי להתחבא בארון הזה?‬
‫באיזה ארון?‬
‫זה.‬
‫לא, זה לא יכול להיות,‬ ‫כי התקנתי את זה כששיפצנו.‬
‫אחרי שהתאומות נולדו.‬
‫היה שם ארון לפני זה?‬
‫לא.‬
‫אני יכולה לשאול אותך עוד שאלה?‬
‫כשאמא עזבה...‬
‫למה לא נשארתי פה איתך?‬
‫אף אחד לא ממש שאל אותי.‬
‫היא ברחה איתך באמצע הלילה.‬
‫ניסית לקבל אותי בחזרה?‬
‫באותה תקופה, פחדתי מאמא שלך.‬
‫היו לה שינויים פתאומיים במצב הרוח,‬
‫ואני הייתי ממש צעיר,‬ ‫וממש לא יכולתי להתמודד איתה.‬
‫דאגת לי?‬
‫כשהייתי עם אמא בקומונה מפוקפקת באלסקה?‬
‫כן. דאגתי לך.‬
‫הייתי צריך לעשות משהו בקשר לזה.‬
‫אבל...‬
‫נראה לי שיש לי פוטנציאל אדיר בתור סבא.‬
‫אם תרשי לי לעשות את זה כמו שצריך עם מאדי.‬
‫צדקת. יש עובש שחור בקירות.‬ ‫מהרצפה עד התקרה.‬
‫נצטרך לפרק את כל זה. להגיע עד לניצבים.‬
‫להחליף הכול.‬
‫בסדר.‬
‫אז כמה זמן זה ייקח?‬
‫שבועות?‬
‫או חודשים, או...?‬
‫לפחות. צריך לפנות למחוז, לקבל היתרים.‬
‫את צריכה להוציא מפה את כל הדברים שלך.‬
‫יש עוד יחידה פנויה בבניין?‬
‫אז...?‬
‫איפה אני גרה עכשיו?‬
‫בשום מקום.‬
‫תשאלי את העובדת הסוציאלית שלך.‬ ‫מצטער, מותק.‬
‫את חייבת לעזוב.‬
‫אתה בטוח?‬
‫כן, בטח.‬
‫אני אבוא עם הטנדר בסוף השבוע,‬ ‫וניקח את שאר הדברים שלך.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫תודה, אבא.‬
‫נתראה אחרי העבודה.‬
‫עשיתן עבודה לא רעה. נפטרתן מכל הבלגן.‬
‫כן.‬
‫הוצאתן את כל המדפים וניקיתן את המגירות?‬
‫למה יש מנעולים על הארונות?‬
‫חשבתי שנשאיר למתווך לטפל בהם.‬
‫לא רע, גבירותיי.‬
‫בסדר, בואו נחזיר את מנקה השטיחים לוואן.‬
‫אל תשכחו לנעול.‬
‫היי, אני אנעל.‬
‫נדבר, אלופה.‬
‫למקרה שאתה פה.‬
‫אני לא אעשה את זה איתך שוב, כבר אמרתי לך!‬
‫אני עוזבת!‬ ‫-לא! תסתמי את הפה!‬
‫אלכס!‬
‫הכול בסדר, מתוקה. אמא בסדר.‬
‫טוב, מתוקה, בואי. אנחנו צריכות ללכת.‬
‫היי, מותק. בואי הנה.‬
‫אלכס! היי!‬
‫אני בדיוק מכינה ארוחת ערב.‬
‫היי, הכול בסדר?‬
‫כן. בעצם לא נישן פה למרות הכול.‬
‫אנחנו פשוט נלך מוקדם.‬
‫קרה משהו?‬
‫בואי הנה.‬
‫אני יכולה...?‬
‫טוב... ביי, מאדי!‬
‫מה קורה?‬
‫הן צריכות ללכת פתאום.‬ ‫אתן רוצות לפחות להישאר לארוחת ערב?‬
‫לא, תודה.‬
‫אלכס, לאן את הולכת?‬
‫ברור שאת עצבנית. כדאי שתנהגי?‬
‫כן. מאדי, תגידי שלום לסבא שלך, בסדר?‬
‫אני יכול לפחות לחבק את מאדי?‬
‫שלא תעז לגעת בה, לעזאזל!‬
‫אני התחבאתי ממך.‬
‫היה ארון, ואני התחבאתי ממך!‬
‫לא נסענו לאלסקה כי אמא חיפשה חבר חדש,‬
‫נסענו לאלסקה כי ברחנו ממך.‬
‫אלכס...‬
‫לאן אנחנו נוסעות, אמא?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אולי ננסה לפרוץ לבית של סבתא‬ ‫ונעשה שם קמפינג?‬
‫מתי הביתה, אמא?‬
‫אני רוצה הביתה.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫גם אני רוצה הביתה.‬
‫שלום?‬
‫אלכס!‬
‫אלוהים אדירים. אמא. אלוהים אדירים.‬
‫בסדר.‬
‫איפה היית?‬
‫בפארק ג'ושוע טרי. עכשיו חזרתי.‬
‫אני מנסה להתניע את הגנרטור.‬ ‫בזיל נסע לעשות קניות.‬
‫היי, ילדה, מאיפה המכונית החמודה הזאת?‬
‫חשבתי שאת מתה, אמא.‬ ‫-אני? למה?‬
‫למה את לא עונה לטלפון?‬
‫אה, זה.‬
‫טוב... השארתי אותו איפשהו ברינו.‬
‫הגישו לי יותר מדי. אבל מותק,‬ ‫פגשנו זוג גייז מקסים מסדונה,‬
‫הם היו בדרך לג'ושוע טרי,‬
‫והם הזמינו אותנו להצטרף,‬ ‫וכל הדרך שמענו יו-2.‬
‫אמא.‬ ‫-בסדר.‬
‫אלוהים, ממש דאגתי לך.‬
‫את שיכורה?‬
‫לא, אבל רציתי לנסות לפרוץ פנימה.‬
‫מאדי איתי, ואנחנו צריכות מקום לישון.‬
‫מותק, את יודעת שאת תמיד יכולה לישון אצלי.‬
‫בחייך... היי!‬
‫אני אביא את הפנס!‬
‫נדליק את החשמל.‬
‫יש לי משהו לספר לך, אלכס.‬
‫טוב.‬
‫כן. בעצם, גם לי יש משהו לספר לך.‬
‫אני...‬
‫ישנתי כמה לילות אצל אבא.‬
‫אוי, לעזאזל, את בטח צריכה משקה חזק!‬
‫אלוהים!‬
‫היי, למה לא סיפרת לי אף פעם שהוא הרביץ לך?‬
‫לעזאזל, אלכס.‬
‫למה לדבר על הדברים האפלים האלה?‬
‫הוא הרביץ לך הרבה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני לא חושבת על הדברים האלה, את יודעת?‬
‫אני חושבת על תנועה קדימה.‬
‫אני חושבת על זה שאני יוצרת!‬
‫מרפאה.‬
‫מורה.‬
‫מאהבת.‬
‫ו... החל מאתמול...‬
‫רעיה!‬
‫תסתכלי. הוא שם לי טבעת, מותק.‬
‫מה?‬
‫החלטנו בג'ושוע טרי.‬
‫אוי, מותק, הלכנו לטייל, ושכחתי להביא מים.‬
‫והצל היחיד שמצאנו היה מתחת...‬ ‫-רגע.‬
‫לשני עצי יהושוע בני 500 שהסתבכו אחד בשני,‬
‫ופשוט צמחו ביחד, את יודעת?‬ ‫ניסו לגעת אחד בשני.‬
‫ומותק... אני התחלתי לבכות.‬
‫ככה אני רוצה להכות שורש עם מישהו.‬
‫וגם הוא! אז...‬
‫עצרנו ברינו!‬
‫כמו שני ילדים!‬
‫יללנו לירח!‬
‫כן.‬
‫את רואה? הנה.‬
‫אני לא יודעת מה להגיד.‬
‫מה אומרים?‬
‫"מזל טוב, אמא, מצאת את האושר,‬ ‫והוא מגיע לך."‬
‫מזל טוב, אמא.‬
‫כן.‬
‫יש! טקילה!‬
‫היי, מאדי ישנה, אז אפשר לשתות טקילה שקטה?‬
‫טקילה שקטה.‬
‫כן.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬