DEN FRANSKE RMERA 1958
Er De født her? Hvor er De heldig.
Og De, hvilken branche er De i?
- Ham? - Ja.
De?
De er alt for ung til at deltage i denne 'weekend for succesrige'.
Den nye generation kan åbenbart mere, end man tror.
Ikke sandt, Edmond?
Jeg laver harpuner. Harpuner til at jage fluer med.
En sofistikeret harpun. Den rammer altid.
I det land, jeg kommer fra, udgør fluer et stort problem.
Jeg fornemmede en svag accent. De er ...?
Fra Rumænien. Cu plăcere.
Ja, den der lidt triste... Den slaviske sjæl.
Melankolien er i blodet. Den er fra min forfader, Grev Du Pal.
Dracula, om De vil.
Min far havde Detroit i sin hule hånd. Sådan.
Han var en rig producent af... Hvad hedder det nu?
Biler, ikke?
Og De tog over? Hvor må han være stolt.
Tak.
Jeg begyndte med haute couture kort efter min kones død.
Carmen var en enestående tangodanser.
Sammen vandt vi alle de nationale mesterskaber.
Francine er måske ikke så hurtig, men det behøver man ikke udnytte.
Sandheden kan lyde utrolig, men Dracula har eksisteret.
Jeg vidste det.
Jeg blev helt stum som lille på grund af lydene i værkstederne.
Jeg var traumatiseret.
- Og nu er De tosproget. - Hvad var Deres første ord?
'Dæk.'
Vidunderligt.
- Du er den mest godtroende af os, Edmond. - Francine.
Hold nu op. Foran dig står en efterkommer i direkte nedstamning fra Dracula.
Laver De også store størrelser?
- Marie-Françoise! - Hold da op! Francine!
Brug hellere butterfly. Butterfly er fint.
- Det er på tide, at De går. - Det har De ret i.
Hils forsamlingen af bedemænd fra mig.
Tænk end ikke tanken. Hun vil drive Dem til vanvid.
Det var mig, der tog hende med, men hun lader, som om jeg ikke eksisterer.
Sammenlignet med hende eksisterer ingen.
Hvad hedder De?
Jean-Paul, om De synes.
Antoinette. De ligner en Antoinette.
Antoinette er altid bedst klædt.
Og hun danser guddommeligt for at glemme sin tristhed.
At have det samme navn for livet gør én lidt trist. Kald mig, hvad De vil.
Jeg har et portræt af en flot preussisk kavalerist.
De har præcis den samme frisure.
Jeg har været verden rundt, men ingen har den frisure mere.
Hvad gør De for at blive klippet, siden Preussen forsvandt?
Mit hår vokser ikke. Aldrig. Jeg har set sådan ud i århundreder.
Jeg mener det. De ligner den kavalerist, jeg har været forelsket i fra barnsben af.
Nu De siger det, mindes jeg et felttog fra min tid i kavaleriet.
Jeg lod mig selv blive portrætteret efter et storslået slag.
Laver De sjov?
Min preusser har ikke bevæget sig, selv om jeg har danset nøgen foran ham.
Deres rytmesans kunne få en hel hær til at rejse sig.
- Fra hvem kommer det talent? - De ville ikke tro mig.
- Sig det alligevel. - Nu skal De høre.
Min far var Joséphine Bakers uægte barn.
Hold da op. Jeg kendte Joséphine rigtig godt.
- Sig ikke, at min bedstemor og De ...? - Jo.
Vi boede på det samme hotel i Paris under 2. Verdenskrig. Hun søgte ly hos mig.
Det var en smuk sommeraften. Rædslen og heden...
Vi kunne ikke modstå det.
Du godeste. De er måske min bedstefar.
Jeg har altid vidst, at vi var ens.
Der er han!
Af en tangodanser og enkemand at være er De meget let på tå.
Jeg hører, De er spanier. Er De også Don Quijotes barnebarn?
Desværre ikke. Min mor var spanier. Hun giftede sig med en ungarsk prins.
De emigrerede til USA, lige før jeg blev født.
Det er en troværdig forklaring.
De lyder meget fransk. 'Verdensborger'...
- Jeg ved ikke længere, hvem jeg er. - De er en svindler.
Hvordan kom De herind?
Gennem den smukke entré. Og De?
Tilkald vagterne!
Kom Camille. Festen er slut.
Du er ikke med, Charles. I dag er jeg Antoinette.
Kender De denne mand?
Nej. Det ville overraske mig, hvis han var inviteret.
Vi skal ikke slås, vel?
Stop!
Vær nu søde!
Denne mand er alle mænd på én gang!
Han er min bedstefar, Joséphine Bakers elsker
og Draculas efterkommer.
Han er alt, hvad man ønsker. Er det ikke vidunderligt?
Jeg tror på Dem, min kavalerist. Jeg tror på Dem.
Vi ville udgøre et fantastisk ægtepar.
De er virkelig den flotteste til den her kedelige galla.
Sandheden er, at jeg er den mest bedrageriske.
Jeg er blot en sølle bilsælger, der lever af min far.
Det er ham, der hænger ud med eliten.
Han tvang mig hertil for at starte mit eget.
De så netop, hvor meget jeg har lyst til det.
Bare rolig. Jeg sænker entreprisen. Jeg er på udsalg til midnat. Kom og køb!
- De bliver forkølet, Antoinette. - Bare jeg ikke bliver forkullet!
Kør hurtigere, så tørrer jeg!
Hurtigere! Ellers indhenter Deres løgne Dem!
Mere! Endnu hurtigere! Hurtigere!
Lad os blive gift nu, før vi glemmer det!
Som De vil, Antoinette!
Jeg sværger ved Gud, den almægtige, Helligånden og Jomfru Maria
at elske og ære alt, hvad De er.
Alt? Det hele?
Alt. Det hele.
Jeg lover at ledsage Dem livet ud
dag og nat, hvor end De går.
Overalt? Virkelig overalt?
Overalt. Virkelig overalt.
De damer.
Antoinette!
Ja.
Et øjeblik! Jeg kommer!
Roomservice til
hr. Senator? Ikke dårligt.
Alt vel? Ikke for meget svimmelhed højst oppe i staten?
- Hvad vil De? - Hold da op.
Det er ikke rart at få det forkerte ben ud af sengen.
Jeg vidste, vi ville komme godt af det sammen.
De hjalp mig med at blive gladere.
Jeg troede, jeg havde en chance med Camille.
Hun er forsvundet. Ved De ikke, hvor hun er?
Hun har gjort Dem en tjeneste.
Hun hvirvler rundt på kanten af afgrunden. Hun ville ikke ønske, at De skulle falde.
Det er desværre allerede sket.
Kærlighed kommer ikke på kommando.
- Camille er bange for at elske. - Så må jeg vise hende, det er muligt.
Det er en svær opgave. Hun voksede op i elendighed.
Sult påvirker ikke blot maven, men også hjertet.
Hendes far var ikke en af de rareste mænd under krigen.
Befrielsen ruinerede ham. Hun fandt ham hængende ude i laden.
Den stakkel.
Hun forlod hjemmet kort efter.
Hun overlevede i flere år på elendig vis.
Jeg har prøvet at hjælpe hende
men for ikke at afhænge af noget, har hun besluttet at ignorere det hele.
Jeg tror ikke, De vil kunne undslippe.
Det vil jeg heller ikke.
Hjælp mig med at finde Antoinette, Jean-Paul, Camille og Bernadette.
Jeg savner dem allerede så meget.
At være sammen med hende er som at kaste sig ud i tågen.
Jeg kunne finde en normal hustru, få et velordnet liv
få en drink før maden og gå i seng til tiden
men hvad nytter det, hvis jeg går glip af hende?
Hun er den eneste i verden, der får én til at føle sig unik.
Fuldstændig unik.
Når man er sammen med hende
så kan man dø.
Det er tredje gang i dag. Vil du have os til at gå konkurs?
Blomster er gratis. Man plukker dem bare.
Skal jeg også give kunderne din løn?
Blomster er livet. Man sælger ikke livet.
Du skal betale mig tilbage.
Tag dem! Jeg siger op!
Antoinette. Vent. Camille.
Kommer De for at hente øsen? Nøglerne er inde i butikken.
Vent! Alt mit er Deres. Vi er jo gift.
Hvorfor løber De væk? Jeg har aldrig følt så stærkt før.
Sådan er det altid i starten. Om to dage bliver det kedeligt.
Jeg er nemlig lunefuld.
Jeg hader hverdagen, bliver nemt træt, har et hidsigt temperament, er jaloux.
De har ikke monopol på katastrofer!
Jeg er skørtejæger, en sløser, jeg lyver som en skorsten!
Der findes ingen mere uærlig.
Ja, De er en bedrager, men jeg er håbløs.
Jeg er altid glad eller trist, aldrig rolig.
De er måske mere trist end andre, men De er også lykkeligere.
De har en meget beroligende stemme. Det er ikke fair.
Ved De hvad?
Jeg har aldrig været forelsket, før jeg mødte Dem.
Nægt mig ikke den udsøgte oplevelse. De er kvinden i mit liv.
Man gifter sig ikke med kvinden i sit liv.
Bare rolig. Manden i Deres liv er ikke engang født.
Jeg skaber ham til Dem. Vi skal have en søn
som vi kalder Gary, fordi jeg elsker Gary Cooper.
Det er forfærdeligt. De bygger større luftkasteller end mig.
Og Spanien er smukt. Det er en god idé at slå sig ned der.
Vi får verdens smukkeste slot, Antoinette.
Rita. Jeg føler mig som en Rita nu.
- En fornøjelse, Rita. - I lige måde.
PARIS NI MÅNEDER SENERE
Gør noget! Tilkald kavaleriet!
Georges. Hjælp!
- Vent udenfor. - Det kan jeg ikke.
Det er upassende!
- Jeg kan se barnet. - Træk vejret. Slap af.
Det er en konspiration, Georges. Ingen fortæller én, det gør ondt.
- Hold ud, Esmeralda. Hold ud. - Pres.
Hjælp hende med at presse.
'Verdens smukkeste dag' for hvem? Det er ren tortur.
- De skal presse nu. - Giv mig Æreslegionen!
- De får dem, Henriette! - Ligner jeg en Henriette?
- Koncentrer Dem om barnet. - Georges.
- Få mig ud herfra lige nu. - Det kan jeg ikke. Ikke nu.
Bare rolig, han klarer den. Pres nu.
Bliv ved med at presse.
Han kommer tilbage. Pres nu.
At bekymre sig er noget af det værste, der findes.
Før jeg mødte Camille, var jeg aldrig bekymret.
Nu bekymrer jeg mig om alt.
Hun lignede et lig derinde.
Rolig nu. Hun er mere tykhudet end du og jeg tilsammen.
Forleden dag var hun på væddeløbsbanen, hvor hun bandede som en mand.
I hendes tilstand.
Men profitten gav os mad på bordet.
Er I stadig flade?
At vi var gift, gjorde mine forældre rasende.
Nu gør de alt for, at vi bliver gift på den rigtige måde.
Camille siger, at vi allerede er det
og jeg får ikke en øre, så længe vi 'lever i synd'.
Er der andre måder at leve på?
Jeg har ikke kun fået en familie, men også en ven.
Hvad har jeg gjort for at fortjene dig?
Fra et juridisk synspunkt er Camille snart enlig mor.
Jeg håber faktisk stadig.
For fanden...
Er det overstået?
Man siger, at livet ikke altid er sjovt, men det er op til dig selv, Gary.
Lad ikke nogen fortælle dig, hvad du skal føle, hvordan du skal være.
Ikke nogen. Hører du mig?
Fordi ingen er dig. Det er det, man kalder menneskets lod.
Og det er ikke så slemt, som de siger, men faktisk ret enestående.
Hvis man er den, man vælger at være, bliver man verdens herre.
Det kan virke skræmmende, fordi det er en utrolig magt.
Nogle siger endda, at det blot er en illusion.
Men hvis du beslutter, det er den eneste sandhed, er det sådan.
Der er han! Fang ham!
Fang ham! Vi får ram på ham!
Indrøm, at du lyver. At du finder på det.
Katte og hunde er kæledyr, ikke fugle med uforståelige navne.
Frk. Overflødig kommer fra Numidien. Hun har boet hos os længe.
Ifølge ordbogen betyder navnet, at der ikke er brug for hende.
Der er ikke brug for dig.
Du og dine kedelige historier, din uforskammede attitude
og din måde at tale som en voksen.
Alle forældre åbner post.
Fester hver aften med 300 personer? Det sker kun i film, din idiot.
Det er ikke min skyld, I ingen fantasi har.
Sandheden kan nogle gange virke som en sær løgn.
Hvem skulle tro, at du stadig tisser i sengen?
Hvad snakker han om? Gør du?
Og hvorfor er han aldrig med på udflugterne?
Fordi han tisser i bukserne!
Sandheden gør ondt.
Mor?
Kom så!
Den første. Den får Dem til at ligne en dronning.
Kære stylist, De er vanvittig. Jeg har haft den på utallige gange.
- En dronning bærer aldrig samme kjole. - En utilgivelig fejl.
Bare rolig. De ved udmærket godt, at jeg tilgiver Dem for alt.
Sådan.
Den er perfekt.
Spejlet er desværre mere objektivt. Dets dom er hård, nogle gange grusom.
- Jeg ligner en ko i den. - 'Kodronningen'.
Hvad for noget?
Nu får De problemer.
Ja, ja.
Nej, nej. Stop.
Forklar, hvad der skete.
Sig det nu. De bliver ikke straffet.
Ingen vil tvinge Dem til at åbne posten og da slet ikke se tv.
Når virkeligheden er banal og dyster
så find på en god historie.
Deres løgne er så gode. Det ville være en skam ikke at høre dem.
Godt, så kan jeg fortælle Dem det.
Der var et forfærdeligt jordskælv i eftermiddags.
- Ja? Jeg bemærkede det ikke. - Det gik efter børn.
De er de værste.
Jorden åbnede sig midt under algebra-lektionen.
Halvdelen af mine klassekammerater faldt i hullet.
- Læren var helt fra den. - Hun må have været skrækslagen.
- Jeg kastede mig efter dem. - Nej.
Jo. Jeg måtte skynde mig, før hullet lukkede.
Men hvilket mirakel fik jer op?
Mine armkræfter. Og jeg bar dem på min ryg.
Sikke en heltemodig indsats. Jeg er målløs.
Jeg gjorde bare min pligt. Det her blå mærke er ingenting.
Min skat.
Den fantasidag er perfekt og uden fortilfælde.
Men nu... fortæl mig den samme løgn, men tværtimod.
Fortæl mig den rigtige grund til Deres bekymring.
Læg Deres smerte i mit øre. Hvis De taler sagte, gør det mindre ondt.
- Er De sikker? - Det tror jeg.
De drenge er så onde.
Og tankeløse.
Hvis de fortsætter sådan, vil ingen redde dem næste gang.
De er sent på den.
Catherine. Jeg kommer sent hjem for at gå tidligt af.
Tomme løfter.
Gary når at fejre sit tredje enkeskab, mens De stadig arbejder.
Hvordan har frugten af vores kærlighed det?
General de Gaulles problem er hans næse.
Puberteten kan ikke have været let med sådan en næse.
I hans tilfælde bør man nok tale om svigt, ikke forbandelse.
- Caipirowska! - Ja!
Skiderik er gode venner med mine forældre.
Han har ledt efter sin russiske kæreste i årevis
men frk. Caipirowska er aldrig kommet her.
Han er lidt langsom, så han ved ikke, at hun aldrig kommer.
For at berolige ham giver vi ham en drink med mynte i.
Gary. Gary.
Vil du sige til dine forældre, at jeg vil tale med dem?
Når de danser, er de på månen. Det er for højt oppe til en samtale.
Det handler om månedens elregning og den forinden.
Det glemmer de nok også i næste måned.
De kan ikke lide at blive tynget ned. De rejser let.
Det gør jeg også. Nej, jeg...
Parlamentet eksisterer ikke mere. Vi må ikke tro på dens åndsforladthed.
- Er de vasket? - Nationen er med god grund ligeglad.
Men parlamentet holder min familie i live.
Det er sandt. Jeg har lavet en lov til ham.
Obligatorisk bileftersyn. Det er hans skyld.
- Det koster jo en formue. - Som De er ved at drikke op.
Vores værter var flade, da vi mødtes. Georges arbejdede i bilbranchen.
Jeg fik vedtaget denne lov for at undgå ulykker
og redde hans økonomi.
Det var din gave, da du blev født.
Men det holder ikke hele livet, hvis du sløser, som du gør.
Lad os forkæle os selv, Charles. Lad os forkæle os selv.
Drik.
Du efterlod dit smil på dansegulvet, Camille.
De er den eneste, der må kalde mig det. Misbrug ikke den ret.
- Er der noget galt? - Tag Dem ikke af mig.
Indimellem, når jeg er allermest lykkelig, bliver jeg allermest trist uden varsel.
Jeg gør ikke noget halvt, min kære Skiderik.
Undskyld.
Det er vel prisen, jeg må betale.
Sig ikke sådan. De er uvurderlig.
Hvis de mørke skyer dækker horisonten i lang tid
hvis de lukker fremtiden ned på en ulidelig måde
så hold det ikke for Dem selv. Lov mig det.
Det lover jeg, men på Deres forstand, ikke min. Det er sikrere.
Forstyr ikke mor for meget. Hun fortæller frk. Caipirowska det hele.
Gud forbyde det.
Hvorfor holder De altid en cigar uden at ryge den?
- For så ser det ud, som om jeg tænker. - Hvornår ryger De den rigtigt?
Den dag, hvor jeg virkelig skal tænke.
- De skal ikke arbejde igen, vel? - Jo, som alle andre dage i ugen.
Jeg skulle have giftet mig med et barn, ikke min bedstefar.
Så ville jeg se min mand oftere og ikke bare vente.
Det var nok ikke gået. Man må ikke gifte sig med børn.
Min kavalerist!
- Vent. - Ja.
Gå ikke sulten og trist ud af huset.
Så kan jeg ikke sove hele dagen.
Sov godt, min Eurydike.
- Vi ses senere. - Ja.
Hvad sker der? Børn!
Hvad er det? Rolig nu.
- Rør den ikke. - Må jeg røre den?
Frk. Overflødig ville uddanne sig. Det var hende, der ville hente Dem.
Det er ondt og farligt at gå rundt med en fugl i snor.
Bare rolig. Frøkenen har aldrig bidt nogen
og er sødere end dyr med pels.
- Flyt dig. - Slap af!
Rør den ikke.
Flyt jer!
Undskyld mig. Jeg vil gerne tale med Dem.
- Er det virkelig det rette tidspunkt? - Det må De undskylde.
- Jeg er bekymret for min søn. - Det forstår jeg godt. Han sjusker.
På grund af Dem udebliver han ofte. Han har ingen tidsfornemmelse.
Er klassekammeraterne så onde ved ham på grund af hans tidsfornemmelse?
Nej, Gary provokerer dem. Og hans mani med at være Des med alle.
Det er en slags sikkerhedsbarriere. Desuden er det høfligt, ikke?
De hjælper ham ikke.
Er hun ikke smuk?
Han kommer kun om eftermiddagen, for om aftenen lytter han til smuk prosa.
Ja. Og han drøfter hele verden med senatorer og diplomater.
Han opvarter både adelsfolk samt jævne folk.
Det er mere interessant end åndssvage ungdomsbøger.
Så kan De vel overtage timerne.
Ja, selvfølgelig.
Ja, ja, ja! Det er en genial idé.
Jeg skulle aldrig have tvivlet på Dem.
Skat. Nu er det besluttet.
- De går på førtidspension. - Skønt.
- Tænk på hans fremtid. - Jeg ved, hvad jeg vil være.
Jeg vil skrive historier. Min mor øver med mig hver aften.
Forfatter, verdens bedste profession. Man arbejder i pyjamas derhjemme.
Tak.
Tak, mor.
Jeg elsker Dem.
Hvad bringer Dem hertil, mine kære?
Vi fejrer, jeg er færdig med skolen. Verdens yngste pensionist.
- Hvad? - Ja.
Jeg blev meget overrasket, da hans lærer foreslog det.
Men man hopper ikke bare af skoletoget uden videre.
Det er hurtigere med en bil. Kom så, venner!
- Jeg skulle jo tale med skolen? - De kan ikke gøre alt.
Skolen var alligevel virkelig kedelig.
Men nogle gange må man kede sig for at få styr på tankerne.
Det mener De vel ikke alvorligt?
Pokkers. Det var jeg lige ved.
Fuld fart frem!
- Hold fast, frøken. - Til højre!
- Venstre! - Hjælp!
Dyt!
- Nej, jeg vil ikke. - Kom så.
Pensionister har flere huller end andre.
- Nej. - Jo, mit barn.
Gør det nu. Jo, jo.
Tak, min søn. De er alt for venlig.
Lidt mere
i omkring 45 minutter til.
Det skal nok gå.
Vi finder på noget. Det gør vi altid.
Hvad har du gjort?
Har du solgt værkstedet?
De hurtigste beslutninger er de bedste. Og pengene kan holde et stykke tid.
Men konjunkturen, dit lån, firmaet. Det er ikke det rette tidspunkt.
- Vi er forsigtige. - Ja, for det er I jo så gode til.
Hvad skal I lave?
Vi vil bygge et luftkastel i Spanien.
Hverken mere eller mindre. Det var vores mål fra starten.
Er det ikke et udtryk? At bygge spanske luftkasteller?
Kasteller findes, og Spanien ligeså.
Vi holder ikke op med at leve på grund af et ordsprog.
Archimedes' lov.
Det lærer man i 6. Klasse, så nu er du endda foran.
- Aimer. - Aimer.
- Nemt. E-R, første bøjning.
Grandir.
Grandir eller brandir?
Fokusér, Gary. Det er ligesom mors ansigtstræk.
Regelmæssigt verbum, anden bøjning.
- Er mine ansigtstræk regelmæssige? - Ja.
Aller?
Uregelmæssigt. Tredje bøjning.
- Tricher. - Ja.
- Fireogtyve. - Divideret med fire.
En, to, tre, fire, fem, seks.
Minus uendelig mængde?
Og nu skal De sætte ord og musik til førnutid.
Det, som er blevet gjort, skal ikke længere gøres.
Lad gårsdagen høre til nutiden.
Hjælpeverberne 'have' og 'være' er til besvær.
For alle uanset hvem man er.
Men for at gå, komme, blive født og dø.
Det er bedst at eksistere, ikke at løbe.
Eftersom det, der er sket, også hører til.
Meget fint, skat.
Prøv at dyrke sport, Marguerite.
Jeg sværger, det er sjovt. Man får det bedre bagefter.
De skulle prøve appelsinjuice, Georges. Så bliver det nær så sjovt.
Jeg vil gerne prøve.
Sikke en tåbelig idé. Træn, når De er gammel nok til at drikke.
- Ja. - Hr. Fouquet?
Måske. Hvem spørger?
Fogedretten. De er blevet skønsmæssigt beskattet og...
Vi har altid holdt vores sti ren.
Betal inden for 30 dage, ellers beslaglægger vi al ejendom.
- Ifølge retsplejeloven, afsnit 651. - Vent lidt. Tvang er aldrig godt.
Jeg gør bare min pligt på vegne af samfundet.
Hr.?
Samfundet klarer sig uden Dem.
Så I betaler skat, som I vil, og tror, I er noget?
Samfundet giver jo visse fordele.
Ja, såsom at invitere, hvem jeg vil. Ud!
- Rundkørsler er da gode, ikke? - Hvad ved jeg? Jeg gik på gaden.
Jeg skriver en check med det samme. Jeg tjente penge, da jeg solgte...
Ja, lad os tale om det. I mangler at betale noget af skatten.
Se her.
I kan knap nok betale jeres gæld.
Virkeligheden indhenter altid én.
- Stop! - Gå din vej!
- Slap af, Catherine! - Av!
Ud! Skrid!
Flyt Dem!
- Ud! - Hold op, Camille. Stop.
- Camille! - Skrid! Kom væk herfra!
Skat, hvad går der af Dem?
Rolig, Camille. Det er okay. Jeg må bare tilbage til arbejdet.
Absolut ikke.
De kommer aldrig til at arbejde igen, så længe jeg lever. Hører De? Aldrig.
Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke bare vente, som om tiden ikke er gået tabt i Deres fravær
som om vi ikke en dag vil være adskilt for evigt. Jeg kan ikke!
Jeg kan ikke leve uden Dem. Ikke et sekund, slet ikke en hel dag.
De skal bare være sammen med os to.
Skat.
Jeg undrer mig over, hvordan andre kan leve uden Dem.
Rolig.
- Skål. - Skål.
- En fyldt tomat, fru Lampion? - Nej, men gerne et stykke brød.
- Tag med hånden. - Bare én skive.
- Spiser du ikke tomater? - Nej, nej.
Jeg vil vædde mine trusser på, at vi vil savne jer.
Men husk at betale jeres el- og vand, før I flytter.
Jeres farvelmiddag er himmelsk. Er det fra cateren på Rue du Bac?
Nej, min mor har lavet den.
Skat, cateren laver alle retterne.
De er fejlinformeret. Min mor laver meget mad i hemmelighed.
Hun giver alt til cateren, som giver os det, vi har brug for retur.
Er der meget tilbage af renoveringen?
Frøkenen har ikke valgt en farve endnu.
Men Deres lejlighed var allerede fin. Det havde I ikke behøvet.
Mor vil have, at den bliver så god som ny, så vi kan få meget for den.
Jeg vil vædde mine trusser på, at I får meget for dem.
Og jeg vil vædde mine på, at de penge
er vi ligeglade med.
Hun har mistet forstanden.
Nej, fru Lampion, blot mine trusser.
Min skat.
Skat, skal De ikke hvile lidt?
Det ved jeg ikke.
Det ved jeg ikke, Georges.
Jeg lægger mig ved siden af Dem.
Selskabet her er meget rart, men
de har ikke så blød hud som Dem.
De har ikke Deres frigjorthed.
Ej heller Deres duft.
Kommer De?
- Men hvem tager sig af dem? - Gary, selvfølgelig.
Han fortæller dem en god historie.
- Er der nogen, der vil have kage? - Ja.
- Tid til kage. - Chokolade.
Jeg vil smage lidt hindbær. Hindbær. Kaffe, pistacie.
Undskyld.
Det er ikke vigtigt, skat.
Jeg elsker Dem så højt.
Jeg ved, at De elsker mig.
Og mig?
Vanvittig kærlighed.
Hvad skal vi gøre?
Hallo.
Skal De ud?
Ja.
Jeg fik pludselig lyst til østers og hvidvin til frokost.
Er gæsterne ikke kommet endnu?
De er lige gået, mor.
Uden at spise? Hvor sært.
Tag tøj på. De kommer til at fryse.
De har ret, Skiderik. Hvad skulle jeg gøre uden Dem?
Antoinette!
Antoinette.
Det er bare løgn! For fanden.
Hvorfor bremsede du?
Georges, forklar mig en ting.
- Ja. - Joséphine Baker.
Hun var ikke i Paris under krigen.
Det står sort på hvidt i den biografi, De gav mig på vores bryllupsdag.
Hun kan ikke have mødt Dem.
Og slet ikke faldet for Deres charme.
Det er umuligt.
- Det er helt umuligt. - Tro ikke på alt, der står i bøgerne.
Eller på fremmede til cocktailparties.
Hvorfor fik De mig så til at tro på det vrøvl?
Jeg har intet fornavn. Skal jeg nu også fratages min bedstefar?
Hvem siger, at De er min mand?
Eller Draculas efterkommer?
Undskyld. Jeg...
Jeg ved ikke, hvad jeg taler om.
Det er lugten af maling. Den gør mig svimmel.
Gå ud og få noget luft. I er det værd.
- Kommer De med os? - Jeg må hvile mig.
- Fortæl mig om det. - Den fiktive eller rigtige gåtur?
Det bestemmer De, skat.
Vi ses senere.
- Hvorfor lytter mor altid til samme sang? - Den vækker gode minder.
Hvem er han? Bojangles?
En person, der rejste meget.
Han havde altid sin hund med. Den var som hans kæreste.
En dag døde hunden.
Så begyndte hr. Bojangles at danse overalt og hele tiden.
- Ligesom I to gør? - Ja, præcis.
Skal vi gå?
Han dansede i for store bukser og hoppede højt.
Han var sjov. Folk elskede ham.
Han dansede for at få hunden tilbage
eller for at livet skulle fortsætte. Kom så.
- Værsgo, hr. Martin. - Tak.
Men hvis nogen dør, hvad gør vi så?
Så er vi lykkelige på vegne af personen og danser resten af livet
mens vi venter på personens tilbagevenden.
- Farvel, hr. Martin. - Farvel.
Far, er mor syg?
Ikke mere end de fleste. Alle voksne er lidt småsyge.
Hun er måske mere syg end dem. I starten var vi dus.
Hør her. Din mors styrke er også hendes problem.
Hun har en enorm fantasi, så hun leger med alt, selv sit stamtræ.
Men i virkeligheden er vores rødder vores grene vores blade...
Det er hende. Og vi er hendes gartnere.
Vi må sørge for, at træet ikke falder.
Undskyld, lad mig komme til.
- Pas på. - Det er min hustru!
Åh, skat. Jeg har forvandlet alt til aske.
Så kan de ikke tage noget fra os.
- Er det Deres hustru? - Ja.
Ingen er kommet til skade.
Vi begrænsede ilden til stuen, men Deres hustru skal vist tilses.
Nej, jeg samlede alt det, jeg ville beholde.
Jeg tog papirerne, der skabte problemer, og satte ild til dem.
Var det ikke for det dumme lagen, havde vi kun set røgen.
Det er alt.
Det er nok på grund af lugten af maling. Den gør hende svimmel.
De kunne have gjort skade på Deres naboer eller værre.
De laver sjov, håber jeg. Jeg har altid elsket vores naboer.
Hvor længe har vi kendt hinanden, fru Lampion?
I så fald havde jeg brændt deres lejlighed ned, ikke min.
Hvordan kan man tro den slags? Det ville jeg aldrig gøre.
Er det ikke sandt, min skat?
Fortæl dem det.
Tak, doktor.
Er det besluttet? Kan vi gå nu?
De beholder hende lidt længere.
Læger spøger ikke.
- Hvor længe? - Et par dage.
Et par uger.
Når hun kommer ud, er hun rask.
Det er for det bedste. Det lover jeg.
Det hele skal nok gå i orden.
Indtil da vil du og jeg nyde livet.
Leve som singler, være lidt glade i låget. Bare nyde det.
- Invitationerne må være gået tabt. - Det er gæsterne.
Man må bare finde andre.
Præcis. Der er gæster overalt. Men man kan ikke tage hvem som helst.
- De findes ikke i parlamentet. - Eller i skolen.
Eller hos fogeden.
Der er to slags mennesker, man skal undgå.
- Vegetarer og professionelle cyklister. - Hvorfor?
En, der nægter at spise bøf, må have været kannibal i et tidligere liv.
En mand med en stikpille som hat
og som ifører sig en selvlysende dragt, når han skal cykle
er uden tvivl meget farlig.
Tour de France er noget af det mest skræmmende, jeg ved.
Jeg beder Dem, unge mand.
Hvis De møder en cykelrytter, som er vegetar
så løb, alt hvad De kan, i modsat retning.
Jeg håber aldrig, at De møder en.
Det er meget vigtigt at vide.
De farligste er dem, der har fejlet i livet.
Sådan er det med cyklister, der er vegetarer.
Og De, Skiderik, har De haft succes i livet?
Ikke endnu.
Det har jeg opnået, når jeg kan placere tallerken og bestik på maven
uden at holde fast.
Det er muligt.
Jeg har arbejdet på det i årevis.
Forestil Dem hvilken lykke.
At kunne spise dagen lang, mens man ligger ned
uden at skulle fjerne bakken, som altid vælter i sengen.
Aldrig mere at skulle stå op, men blot vifte med tæerne.
Med frk. Caipirowska?
Hvis frk. Caipirowska var med, ville det være en befrielse.
Succesen er uretfærdig. Det drejer sig bare om et par kilo.
Det er her.
Vent.
Der fik jeg jer!
Der fik jeg jer, mine elskede!
Beatrice, sikke en sær humor. Sådan leger man ikke med et barn.
Undskyld, undskyld. Undskyld, min lille skat.
Undskyld, undskyld.
Jeg ville bare lette stemningen.
Det er Deres læger, som vil blive deprimerede.
Godt, makeup er forbudt, ellers ville jeg se forfærdelig ud.
Nej, det er ikke nødvendigt.
Nej, nej! Min hud er ekstremt fast.
Min elskede. Hvordan har De det?
Jeg er her. Sig noget.
Jeg er her.
Undskyld.
Gå ud og leg. Jeg kommer senere, det lover jeg.
- Når din mor er kommet sig. - Det er ikke her, hun vil komme sig.
Kom tilbage, min elskede.
Jeg beder Dem.
De kan ikke bare forsvinde.
Undskyld.
Det er min skyld.
Jeg burde... have holdt fødderne nede på jorden for os begge.
Jeg burde have åbnet posten.
Ikke lade mig distrahere af festerne og følelserne
af glæden, din skønhed.
Jeg skulle have beskyttet dig i stedet.
Man beskytter skolebøgers omslag. Bordplader.
Jeg blev forelsket i Dem med det samme, fordi De ikke prøvede at beskytte mig.
Lige fra starten af
fik du mig til at løbe efter dig.
Jeg beder Dem... sig 'De'.
Hvis De holder op med det ved mindste udfordring, så får vi store problemer.
Jeg har ikke levet op til mine pligter. Det er tydeligt.
Vil De vide, hvorfor jeg elsker Dem, og hvorfor jeg kun vil elske Dem?
Ja, det har jeg altid tænkt på.
Fordi De er endnu mere skør end mig.
- Kære Nécessité, De har ret. - Bare en lille én.
De har altid ret.
For at turde. Med is?
Ved De hvad? Skøre mennesker beklager sig aldrig, de handler.
Det er på tide at få Dem ud af denne hvepserede.
Jeg skulle aldrig have anbragt Dem her.
Rolig, mester. Det er ikke lemonade.
Hvis vi venter, ender de med at give Dem stød
som tvinger Dem til at blive her resten af livet.
Ja, men jeg ved ikke, hvordan vi overtaler lægerne til at lukke mig ud.
Jeg havde ikke tænkt mig at bede om tilladelse. Jeg bortfører Dem.
Ligesom dengang med sabinerne.
- Er vi klar? - Ja.
Vent.
Jeg skulle have tænkt på det noget før.
Det passer mig ikke at være fornuftig. Jeg må af medicinen.
Træk, Jean-Paul!
Kom så! Kun en kilometer tilbage, Jean-Paul!
Men hvad så, når vi er på flugt? Politiet kommer efter os.
Jeg vil ikke gemme mig ved mindste mistanke.
Jeg er forfærdelig, når jeg er stresset.
Vil De ikke fortsætte vores roman? Tilføje et rigtig godt kapitel?
Åh, Georges. Der er intet, jeg hellere vil.
Så hjælp mig med at gøre vores lille mesterværk lykkelig
så lykkelig, som han fortjener at være.
Hjælp mig med at imponere Gary endnu engang.
I stinker af alkohol.
Vores søn er fuld.
Det var ikke let at hente Dem, mor.
Han gjorde det godt. En rigtig gangster.
- Ligner det en kidnapning nu? - Ja.
Kom så, mine elskede. Friheden er nær.
Kom så.
Hop ind.
Georges. De er vanvittig.
Denne bil er slet ikke diskret.
Siden hvornår indgår 'diskretion' i Deres ordforråd?
Siden jeg aktivt ledte efter det. Vi bliver set på lang afstand.
Tæpper er som løgne. Jo større, desto mere troværdige.
Genkender De mig ikke, skat?
Archibald Bojangles, kaptajn emeritus fra Daydreamer
hvis dyre krydstogter gør unge rige på Upper East Side glade.
De har vel ikke glemt vores søn, Archie Junior?
Værsgo, miss Liberty.
Har De efterladt frk. Overflødig?
Hun tog en anden vej. Vi støder måske på problemer ved grænsen.
De styrer båden på sær vis, Georges. Politiet har nok lækket billeder af mig.
Bare rolig, Liberty. Skiderik har venner højt oppe.
Vi ved ikke præcis, hvem de er, men de har lavet gode falske pas til os.
Men hvis I er sømænd, er jeg blondinen, der bare venter på jer i havnen.
Slet ikke, mor. Liberty Bojangles er en filmstjerne.
Selvfølgelig. Selvfølgelig. Hvad tænkte jeg på?
Og hvad er vores gådefulde destination?
Daydreamer ligger i Valencia.
Hvor er det?
I Spanien.
Jeg har overvåget arbejdet i Deres fravær, Marlene.
Åh, Georges.
- Georges. Der er nogen deroppe. - Hvor?
Caipirowska!
Her er smukt.
Se. Kom så.
Jeg har altid villet investere i Spanien, så det er belejligt.
Et heldigt sammentræf.
Jeg kommer til sommer, men fortæl mig, hvordan det går.
Bare rolig. Vi holder os i skindet.
Lov ingenting.
Hør her, Charles.
Da jeg mødte Camille, læste jeg spillets regler igennem.
Jeg accepterede de generelle betingelser Jeg satsede alt.
Nu taber jeg ikke længere.
Se dem.
De to.
De er for smukke til at være frugten af et dårligt valg.
Jeg vil aldrig fortryde denne galskab.
Hørte du det, Skiderik?
Aldrig i livet.
Efter alle disse år spekulerer jeg på, hvad du ser i mig.
Det kan være min hustru.
Du ved ikke, hvordan det er at være alene.
Faktisk burde jeg takke dig. Du har givet mig en familie.
- Jorden drejer forkert rundt. - Det vigtigste er, at den drejer rundt.
Jeg elsker at se på himlen og lytte til havets dyb.
Det føles, som om jeg er overalt.
Det er De, Olga. Det er De.
Har Skiderik glemt sin fugl?
Det er farligt at gå rundt med sådan en.
Vil De have kaffe? En croissant. De har ikke spist endnu.
Ikke foran det dyr. Få det væk. Skiderik burde have været mere forsigtig.
- Men det er jo frk. Overflødig. - Ja? Det er et passende navn.
Geo... Georges, hvad venter De på?
Er det så svært at gøre mig en tjeneste?
Jeg sætter hende ind på Garys værelse, indtil hun holder op med at plage Dem.
Hvorfor ikke tage den med til Paris? Hvor er De uhøflig.
Olga, fuglen er harmløs. De må holde op med at tro andet.
Hvordan taler De til mig? Det er uudholdeligt.
Nej!
- Nej. Hold op, Rita! - Mor! Stop!
Kan I ikke se, hvordan hun dømmer mig?
Lige siden hun kom, har hun hånet mig med sin overlegne attitude!
Hun siger de mest afskyelige ting!
At jeg ikke fortjener jer, at jeg ikke er god nok, foran jer, uden at I gør noget!
Nej! Nu er det nok. Jeg skal gøre alt her i huset.
Bliv der. Sådan.
- Camille! - Frøken!
Frøken! Kom tilbage!
Frøken! Kom tilbage! Jeg beder dig!
Frøken! Frøken! Jeg beder dig!
Frøken! Frøken!
Kom tilbage! Jeg beder dig!
Frøken! Jeg beder dig! Kom tilbage!
Situationen er alvorlig, mine kære. Der er krig, og vi må ikke gemme os.
Vi må finde en måde at bekæmpe dem, der er i mit hoved
og vi må være nådesløse.
Vi har lidt store tab, og vores hær er reduceret, men
det er ikke første gang.
Georges, De er vores mest udholdende løjtnant.
Og hvad angår Dem, skat, findes der ikke en mere værdifuld soldat.
Jeg har brug for jer.
Det er bare det
at fjenden er usynlig. Vi ved ikke, hvordan vi skal slå til.
Måske skulle De indføre en embargo på cocktails og champagne.
Jeg tror ikke, at det hjælper at drikke hele tiden.
Sådan. Jeg klarer mig uden alt andet end jer.
Embargoen er officielt indført.
Men modstanderne er hensynsløse. Ædruelighed er ikke nok.
Jeg er sikker på, at De har mange geniale idéer.
Fortæl mig om dem. Jeg vil gøre hvad som helst.
Jeg vil ikke i krig.
Men selvfølgelig.
Det giver sig selv.
De er den eneste kloge soldat i denne lemlæstede hær.
Det er nok at slutte fred med det her forbandede vanvid.
- Hvordan? - Jeg må se mine dæmoner i øjnene.
Jeg må berolige dem.
Vi har et slotstårn. Gammelt, men charmerende.
Luk mig inde der under forhandlingerne.
- De hader at være lukket inde. - Nej, det er jeg vokset fra.
Jeg må konfrontere indtrængerne, og det kan jeg kun i mørket.
For midt på dagen
har jeg svært ved at se forskel. Det er en strålende idé.
Og hvis de er stærkere end Dem? Hvis De aldrig kommer ud?
Nej, nej. Det gode ved problemer er, at de er jordnære.
Jeg har for meget fantasi til at lade mig fængsle.
Jeg kan ikke forblive indespærret.
Det skal nok gå.
Tak, min skat. Det skal nok gå.
Mit hjerte. Min skat.
Skrid! Skrid!
- Camille! - Skid!
Camille! Stop!
- De kommer til skade! - Slip mig!
Slip mig.
Stop! Stop! Det er mig!
- Camille. Stop! - Slip mig!
- Træk vejret! - Slip mig!
- Tag det roligt. - Nej.
- Rolig. - Nej!
- Nej, nej! - Ud!
- Slip mig! - Slap af!
- Nej.
Tving mig ikke til at gøre det. Kom tilbage.
Nej!
- Camille. - Nej!
Mor, tror De, at frøkenen vender tilbage en dag?
Hun er ikke helt væk. Hun er her.
Lad hende flyve over bjergene, havene og floderne.
Lad hende krydse grænsen.
Alt det smukke, hun ser, vil du se gennem hende.
I mister aldrig hinanden, for ingen tilhører nogen.
Du tilhører verden, og
verden vil møde dig og se dig skrive din egen historie.
Hvor er verden heldig.
Verden er ikke altid særlig rar.
Bare rolig. Den kan ikke modstå dig.
Du er smukkere og stærkere end alle vores fantasidage tilsammen.
Jeg kunne aldrig have fundet på en blid og intelligent dreng som dig
som går livet i møde uden bagtanker
og som gør det magisk, bare fordi han har besluttet sig for det.
Du er min store lykke.
Den galskab får ikke lov til at ødelægge alt.
Den vil aldrig gøre dig fortræd igen. Det har jeg besluttet nu.
Læg dig til at sove, min engel.
Sov godt.
Glem ikke at fortælle mig om dine drømme.
Jeg elsker dig.
- Hvordan har verden det i dag? - Den drejer rundt på mit hoved.
Det vigtige er, at den drejer rundt.
Camille!
Camille! Camille!
Camille!
Camille. Camille.
Camille!
Camille. Camille! Camille.
Camille.
- Er du klar? - Ja.
- Tæller du ned? - Ja.
- Det stinker! - Det er Skiderik!
En rød til!
Den sidste. Ja!
Det er slut.
Det er tid til at sove.
- Godnat, skat. - Godnat.
Nej, Georges, nej.
Uanset hvordan du fremlægger det, bliver jeg aldrig enig med dig.
Han er borte, ikke?
Når virkeligheden er banal og dyster, så find på en god historie.
Deres løgne er så gode, at det ville være en skam ikke at høre dem.
Jo, altså
din far...
Han havde noget meget vigtigt at sige til din mor.
Det var meget presserende. Forstår du det?
Han tog ud for at lede efter hende. Uden ham gør hun noget dumt.
Han finder hende.
Helt sikkert.
Han finder hende altid.
Hvordan lever andre børn uden mine forældre?
Vi skal danse meget, vi to
for at være lykkelige på deres vegne.
Men... jeg er ikke så god til at danse.
Jeg lærer dig det.
Tekster: Louise Tang lyuno-SDI Group