NETFLIX PRÆSENTERER
Fik du e-mailen? Ring, så snart du kan.
ANKLAGERENS KONTOR
VI KRÆVER RETFÆRDIGHED MEXICO DRÆBER KVINDER
RØR EN KVINDE, OG VI TALER ALLE
VOLDTÆGTSMÆND
Kom. De lukker os ind gennem en anden dør.
Arturo Bravo Díaz og Julia Velázquez Noriega?
Navn på familiemedlem?
Gertrudis Bravo Velázquez.
Okay.
Alder?
Undskyld. Jeg forstår ikke.
Det var jer, der bad os om at komme.
Ja.
Hvis I gik op i jeres arbejde,
som I går op i jeres telefoner,
ville landet være helt anderledes.
Hvor gammel er jeres datter?
Står det ikke i filen?
Det er for at sikre, at der ikke er fejl.
Hun er 24.
Femogtyve.
Hun havde fødselsdag i går.
Tak.
Identificerende træk?
En tatovering på hendes venstre underarm.
En tatovering?
Har du et billede?
Okay.
Giv mig et øjeblik.
Idioter.
Hvad er der galt?
-Det er ikke Ger. -Du siger det samme hver gang.
-Det er umuligt. -Synes du, det er fair?
De har haft hendes fil i månedsvis.
Folk på universitetet har holdt øje med det.
Det er ikke hende.
-Kan du komme med udenfor? -Hvad? Hvorfor?
-Anklageren er på vej. -Skal jeg gå nu?
-Vent udenfor, frue. -Denne vej.
Men…
Undskyld, frue. Vi kan komme tilbage om lidt.
Hr. Bravo, fru Velázquez.
Jeg er anklageren, Zamudio Rodríguez.
Som jeg forklarede i min e-mail,
blev jeg forflyttet for nogle uger siden.
Jeg overtager jeres datters sag.
Den tredje anklager i sagen på ni måneder.
Jeg følger bare ordrer, frue.
Der var åbenbart forvirring omkring Gertrudis' fil.
Vi havde ikke registreret et genkendeligt træk.
Forvirring?
Hvordan kan der opstå forvirring efter ni måneder?
Det gør mig ondt.
Gør det dig ondt?
Vi vil se hende alligevel.
-Undskyld? -Vi vil se hende.
Hun er enten vores datter eller en andens.
Nej, det går imod retningslinjerne.
Retningslinjerne er skyld i, at vi er her for at identificere et lig.
Hvis det ikke virker smertefuldt nok,
så svar på dette.
Hvad fanden laver du her, hvis du ikke kan holde styr på dine filer?
Ligene blev fundet i en hemmelig grav
og havde ligget der i nogen tid.
Forrådnelsen var så fremskreden,
at det ikke ville være passende at udsætte jer…
-Hej. -Hej.
-Mit navn er Adriana. -Hej, Adriana.
Jeg er Mitzys mor.
Min datter forsvandt for to måneder siden.
HVOR ER DE?
Hun gik fra vores hus en dag,
og vi så hende aldrig igen.
-Hvor forsvandt Mitzy? Her? -Ja.
Men vi fik at vide, at hun nok blev taget et andet sted hen.
HVOR ER DE?
Tak, Adriana.
Er der andet, du vil dele?
Ja.
Mitzy har en søster.
Adela.
De er tvillinger.
Identiske tvillinger.
Adela er gravid i 16. uge.
Og selvom jeg har købt tøj og legetøj til barnet,
har jeg det ærligt talt…
…underligt.
Jeg kan ikke undgå at føle, at jeg bør være lidt mere …
… begejstret, ikke?
Det er mit første barnebarn.
Og …
… jeg skammer mig over,
at min datter kan se, at jeg altid er ked af det.
Hun nævner det aldrig.
Men jeg kan se, hun er ked af det.
Og …
… jeg vil gerne kunne tale med hende.
For at forklare.
Men jeg tror også, at hun er træt af,
at jeg altid taler om det samme.
Og…
…jeg vil også have, at hun ved…
…at jeg selvfølgelig er glad.
Det er mit første barnebarn.
Men hun skal også vide…
…at når jeg ser hendes mave,
tænker jeg på hendes søster.
Derfor bliver jeg ked af det.
Så siger jeg til mig selv,
at jeg finder hende,
og at hun får masser af børn.
Hvis hun vil.
Hvis hun ikke vil, behøver hun ikke.
Sandheden er…
…at jeg er glad af og til.
Men …
… halvhjertet.
Hej, Adriana.
Jeg hedder Paula.
Jeg har ledt efter min mor, Agustina, i syv år.
Jeg tror, du bliver glad, når du ser dit barnebarn.
Virkelig glad.
Babyen vil give dig endnu en grund til at kæmpe med os.
For det gør babyer.
Du er ikke alene.
-Du er ikke alene. -Du er ikke alene.
Velkommen, Adriana.
Jeg vil minde om, at vi har selskab af journalisten Abril Escobedo.
-Nogle af jer kender hende. -Hej, Abril.
Hun tager noter til sin efterforskning.
-Velkommen, Abril. -Velkommen.
Nu skal vi høre fra én,
som har været her før, men vi ikke har set et stykke tid.
Det er en vigtig dag for hende.
-Velkommen. -Velkommen, Julia.
Tak.
Jeg er Julia.
Gers mor.
Gertrudis.
Og ja, det er en vigtig dag,
for hun forsvandt for præcis ni måneder siden.
Fortæl os om det, Julia.
Hvad var det sidste, du hørte?
Ger var lige blevet færdig med sin uddannelse. Hun er psykolog.
Hun vil arbejde med børn, der har svært ved
at læse og skrive.
Hun fejrede det med en tur med vennerne.
Og…
Jeg har gennemgået den officielle proces.
Vi har
gjort alt det, politiet bad om.
Vi tilbragte flere uger i området, hvor hun forsvandt,
indtil vi blev trætte af blindgyder.
Nu har hun fødselsdag,
og det føles som at blive ramt af et tog.
Alting gør ondt.
Så er der Arturo,
Gers far.
Han bliver ved med at tilbyde at hjælpe med alt.
Han forstår ikke, at jeg ikke ønsker det.
Det gør mig vred.
Det gør mig vred, at han er så sød.
Jeg vil ikke have, han er sød.
Jeg vil bare vide,
hvor min datter er.
Jeg ved, at det er hans måde at være der for mig på.
Jeg er taknemmelig over,
at han passer på mig.
Men han skal forstå,
at det ikke er det, Ger har brug for.
Jeg savner hende så meget.
I dag er det ni måneder siden,
at hun forsvandt.
Ger var glad.
Og nu ved jeg ikke, hvor hun er.
Du er ikke alene.
Se, hvor jeg lige har badet,
mens du er fanget i byen med al den trafik og forurening.
Her er den ene.
-Der er den anden. -Hej.
Det er alt, mor. Jeg elsker dig. Vi ses snart.
Og slap af.
Min bror siger, at du er hård mod dem på galleriet.
Hvad er det?
Det er broderi.
Nej, bare rolig.
Det er min datter. Kan du lide det?
Et øjeblik. Jeg spørger.
Undskyld mig. Er du Julia?
-Ja. -Min datter, Emilia.
Rart at møde dig, Emilia.
Ja. Jeg ringer senere. Tak.
Undskyld, babysitteren aflyste.
Her.
Må jeg?
Ja, selvfølgelig.
Undskyld.
Derfor tog jeg dem med.
Det er Ger.
I går bad de os om at identificere et lig.
Gør mig en tjeneste.
Bestil en kop kaffe til mig, og vælg selv noget.
-Er du sulten? -Ja.
Undskyld.
Da Ger blev født,
havde jeg katastrofetanker i lang tid.
Kaldes det ikke det?
Når man forestiller sig alt det værste.
Men man ved aldrig, hvad det værste er,
før man vågner til nyheden om, at ens datter er forsvundet.
DATTEREN AF KUNSTNEREN JULIA VELÁZQUEZ FORSVUNDET PÅ EN FERIE
Er du kunstner?
Det var jeg.
Hvad håber du på?
Hvad synes du, du bør gøre nu?
Ja?
Hvem er det?
Kom op.
Hej.
Har du ringet til galleriet?
De har prøvet at kontakte dig.
Jeg ved ikke, om du har penge,
men du kunne bruge et salg.
Det behøver ikke være et nyt stykke. Du har så meget i dit studie.
Jeg broderer til mig selv,
ikke til andre.
Hvad?
Gjorde det ondt?
Jeg følte i det mindste noget.
Ger designede den.
Jeg føler mig også fortabt, Ju.
Jeg genkender ikke mig selv.
Når jeg prøver at tale om Ger…
…er det, som om syre brænder inde i mig.
I ni måneder er jeg vågnet hver dag
og har haft så ondt…
…at jeg tror, jeg skal dø.
Men det gør jeg ikke.
Jeg tænker på, hvad hun bliver udsat for.
Hvad de har gjort mod hende.
I dag troede jeg, at det endelig var overstået.
Jeg håbede, det var hende.
Vi må lede efter hende igen.
Se, hvor jeg lige har badet,
mens du er fanget i byen med al den trafik og forurening.
Her er den ene.
-Der er den anden. -Hej.
Det er alt, mor. Jeg elsker dig. Vi ses snart.
Og slap af.
Min bror siger, at du er hård mod dem på galleriet.
Sådan er du altid før en udstilling,
og det går altid godt…
Frue.
Julia, det er Abril. Jeg har nyt.
Jeg har travlt, men jeg ringer senere og forklarer det hele.
Denne vej.
Og vi er tilbage efter den nationale premiere.
Klokken er 9.23 på denne dejlige solskinstorsdag.
Glem ikke, at vi stadig har billetter til festivalen…
De skal visitere jer.
44-33-58-98.
Vend dig om.
Mobiler og bærbare computere i kassen.
Værsgo. Hun venter på dig.
Hvordan går det, skat? Længe siden.
Cas, det er så længe siden.
Hvordan har din pige det? Hun er nok blevet stor.
Hun har det godt, tak.
Det er Julia.
Tak, fordi jeg måtte komme.
Sid ned.
Har du filen med?
Værsgo.
I sit arbejde som advokat håndterer Cas kun sager som din,
så hun skal bevæge sig.
Har de tilbudt dig penge?
Penge?
Kompensation fra regeringen, så du trækker dig.
Nej, de har ikke tilbudt mig penge.
FUNDET
Mangler der noget i den? Noget, du ikke fortæller mig?
Oplysninger i den officielle fil, som Abril ikke har givet mig?
Det er i den officielle fil,
men de brugte den til at gøre Ger til offer igen.
Kameraerne i baren viser,
at hun og vennerne gik ud på toilettet og sniffede kokain.
Hun bar posen.
Hvad synes du om det?
Hvad synes jeg om, at min datter forsvandt, fordi hun festede?
Spørger du om det?
Nej.
Det mente jeg ikke. Undskyld.
Jeg har brug for så mange oplysninger som muligt for at hjælpe dig.
Hvad sagde politiet?
De blev ved med at tale om det, som om det betød noget.
Som om hun ikke var værd at lede efter.
Så hendes venner noget?
De så det ikke.
Hun var der ét øjeblik og var væk det næste.
Jeg har kendt dem begge to længe.
Jeg tror på dem.
Det har også været svært for dem.
Hvem har sagen?
De gav den til en ny…
Zamudio Rodríguez. Kender du ham?
Han er en af de bedste.
Selvom han stadig er fra regeringen.
Har du fundet alle dem?
Sandheden er, at jeg ikke ved,
hvor jeg skal lede.
-Ja? -Undskyld. Vi skal af sted.
Der er noget vigtigt, du bør vide.
Når folk forsvinder, leder politiet som regel efter massegrave.
Det er lettere at finde lig end mennesker, der er i live.
Som du ved, er tiden vigtig i sager som denne.
Der er gået mange måneder.
Din datter forsvandt tæt på et område, som er kendt for sexhandel.
Jeg vil ikke gætte, men med hendes udseende
kan hun let være kommet derigennem.
De har fundet piger, som var fanget og lignede din datter.
Jeg kan sætte dig i kontakt med nogen.
Eller jeg kan spørge og vende tilbage til dig om nogle dage.
Nej, jeg leder efter hende. Sig, hvad jeg skal gøre.
Lokalpolitiet kender dig nok allerede.
Ja.
Sig, at du er tilbage.
Jeg begynder at arbejde med det, du har givet mig.
Fortæl nogen, hvor I er eller planlægger at tage hen.
Ring, hvis I finder noget. Vær forsigtige.
Og brug ikke et køretøj, som kan spores.
Her.
Tak.
Spis.
Mor, hvad foregår der?
Hvor er du? Er du okay?
Alt er fint, min søn. Hvorfor?
Hvad mener du?
Jeg har ringet i flere dage. Du tager ikke telefonen.
Ja, det ved jeg. Undskyld.
Jeg har talt med en dygtig advokat, som vil hjælpe med at finde din søster.
Hjælpe os hvordan?
Julia.
Pedro.
Jeg gør ikke noget dumt.
Jeg leder efter din søster.
Bare vær forsigtig, og fortæl mig, hvad du laver, okay?
Jeg er altid forsigtig.
Gør ikke noget dumt, fordi du er trist.
Det er let for dig at sige, når du er der.
I pressede mig til at tage herhen.
Jeg ville ikke.
Vi var bange. Vi ville ikke have, at du blev her.
Jeg er også bange.
Jeg kan ikke bare sidde i huset og vente.
Hvad fanden skal jeg gøre, hvis der sker dig noget?
Der sker mig ikke noget, og du behøver ikke gøre noget.
Vær ikke vred på mig.
Jeg er ikke vred, mor. Jeg er bekymret.
Det føles som…
Ikke noget.
Ikke noget?
Mor.
Hvad er det?
Ger er min søster, okay?
Du er ikke den eneste, der mistede hende. Jeg tænker på hende hver dag.
Jeg græder, fordi jeg savner hende.
Uanset hvor jeg er, og hvad jeg laver, så kommer tårerne pludselig.
og du ser det ikke engang.
Du tænker på din egen smerte
og ser ikke, at du ikke er den eneste, som har mistet Ger.
Pedrojos, skat,
det anede jeg ikke.
Glem det.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg sagde det.
Mor,
seriøst,
fortæl mig, hvor du er,
ellers flyver jeg hen og finder dig.
Bare rolig.
Jeg holder dig opdateret.
Jeg elsker dig.
I lige måde, mor.
Højt.
Pas på dig selv.
Farvel.
-Er den side okay? -Ja.
Hej.
-Hej. -Må jeg få et hvæs?
Ja.
Tak.
Må jeg se?
LAD DET BRÆNDE
Har du lavet det?
Ja.
Hvad hedder du?
Jeg hedder Liz.
Julia.
Du er ikke herfra, vel?
Det er du heller ikke.
Nej.
Hvad med dem?
De fleste af os er fra udkanten af byen.
Hvad laver I her?
Vi er her for at hjælpe mødrene og familiemedlemmerne derinde.
Hvad gør I?
Vi støtter dem.
De kom i går.
De kom for at møde myndighederne,
og efter at have ventet i månedsvis
fik de at vide, at der var noget galt med deres papirer, og blev sendt hjem.
Mødrene sagde, at de ikke ville gå, før de fik svar.
Forestil dig det.
Hvad ville du gøre?
-Har du børn? -To.
Pedro og Ger.
Ger?
Gertrudis.
Men hun kunne ikke lide det gammeldags navn.
Hun foretrak "Ger".
Vi har den samme tatovering.
Den er flot.
Hvad laver de?
Hvad? Du er vel ikke en af dem, der forsvarer statuer?
Søster, hør efter! Det er din kamp!
Ja, den er fint krydret.
Salsaen er lækker.
FORDI DU ER UNG
Undskyld. Har du sagt, at vi venter?
Ja, det sagde jeg.
Lørdag eller søndag? Igen?
Jeg ringer tilbage. Ja.
KOMMUNALPOLITIET
Godmorgen.
Hvordan går det? Fandt I noget?
Filen er tre år gammel. Er der ikke noget nyere?
Min datter forsvandt for ni måneder siden.
Ja.
Det ved jeg.
Må vi tjekke jeres lighus?
Jeg kan vise jer lighuset, men…
Det har ikke fungeret i syv måneder.
Her er mit nummer.
Sig til, hvis du hører noget.
Fordi det er jer…
Vi har fundet noget, som måske vil interessere jer.
Vi er her i nogle dage.
Hør her. Det foregår sådan her.
Containeren ved vejen, som er fyldt med
smukke piger,
kan være der i nogle dage eller være væk i morgen.
Uanset hvad, bliver det svært at identificere pigerne senere.
Hvad venter vi på?
Pedrojos, skat.
Jeg ville bare ringe, så du ikke bliver bekymret.
Jeg ville fortælle, at det går godt med advokaten.
Jeg vil bede om en tjeneste.
Ring til din far og sig, at jeg sagde okay.
Bed ham ringe til galleriet.
De skal sælge alt, hvad de kan.
Jeg har prøvet at kontakte ham, men du ved, hvordan han er.
Kom nu.
Jeg skal hæve penge til advokatsalæret
og nogle udgifter.
Jeg forklarer senere.
Jeg elsker dig, skat.
Kom så.
Væk. Kom så.
-Få dem væk. -Kom så.
Tag dig god tid.
-Fart på. -Kom så.
Det var bedre. Tak.
Det er normalt migranter i disse sager,
men det er også en sexhandel-rute…
Luk op.
Nej. Ingen billeder.
Og ikke et ord til nogen om det her.
Vi venter stadig på, at Nationalgarden kommer.
Det er en personlig tjeneste.
Ja, men ødelæg ikke mit kamera.
Hold øje med hende.
Jeg bruger det til mit arbejde.
-Slet billederne, men… -Jeg kommer om lidt.
Får jeg det tilbage?
Det er godt, at hun ikke var der, ikke?
Vi vil lede efter hende her.
Det ville jeg ikke gøre.
Hvad?
Er det, jeg gav dig, ikke nok til at køre os hen, hvor vi vil?
Gør, hvad I vil.
Men jeg undgår stedet.
De kan ikke lide, når kvinder bestemmer.
Betjenten her kører jer.
Hej.
Helt ned og til venstre.
Abril?
-Abril? -América, jeg hedder Abril.
Har du talt med politiet?
Idioter. Politichefen kender alle.
Hun har nok sagt det. De kommer efter jer.
Kender du hende? Har du set hende?
Det ved jeg ikke. Hun ser bekendt ud, men jeg er ikke sikker.
Jeg kom, fordi Cas spurgte mig, men ingen af os bør være her.
Jeg kender til at miste familie,
men I skal gå.
Hvis hun ikke er her, hvor ville du så lede?
Pastoren. Gå hen til ham.
-De er væk. -Hvem?
Politiet. Tag dine ting.
-Tag dine ting. Kom så. -Ja.
Hvorhen? Hvem er pastoren?
Det fortæller jeg senere.
Det er alt, mor. Jeg elsker dig. Vi ses snart.
Hvad er det?
Og slap af. Min bror sagde…
Hun har smukke øjne.
Sådan er du altid før en udstilling,
og det går altid godt, for du er fantastisk.
Hvorfor blev du involveret i det, hvis du har en datter?
Det spørger min mor mig altid om.
Men…
Ved du hvorfor?
Jeg gør det på grund af min datter.
Hun er grunden.
For at være ærlig er jeg fristet til
at droppe det hele og sige: "Det er ikke mit problem."
Måske skrive om noget andet.
Men jeg kan ikke.
Jeg kan ikke.
Min mor siger, at jeg er naiv, og at intet vil forandre sig.
Men det er en anden grund til det, for min datter.
Hun skal forstå, at hun skal sige noget.
At mange har brug for hjælp, og vi skal støtte hinanden.
Men nogle gange…
Nogle gange er jeg her ikke, og sandheden er,
at jeg har dårlig samvittighed.
Der er den.
-Er det den? -Ja.
Kom.
Min bamse!
Hvis du bliver der, må du låne den.
Jeg fortæller dig en historie.
Der var engang tre små grise.
De tre små grise byggede et hus hver
for at beskytte sig mod en ulv,
som ville æde dem.
Den første gris byggede sit hus af halm.
Den anden gris byggede sit hus af pinde.
Ger?
RETFÆRDIGHED! IKKE ÉN KVINDE MINDRE
JUAN FERNÁNDEZ MARTÍNEZ BRUN HUD, BRUNE ØJNE
HAN KOM ALDRIG HJEM FRA ARBEJDE HAN ER 25 ÅR
FERNANDA CASTRO CEBALLOS FORSVANDT DEN 23. FEBRUAR, 2009
HENDES DATTER SAVNER HENDE SÅ MEGET
Julia.
Jeg kunne ikke finde dig.
Er du okay?
Cassandra nævnte en anden måde at lede på.
Martita, væk derfra. Den rammer dig måske.
Du er ny, ikke?
Er det så tydeligt?
Du er nervøs.
Ja.
Jeg ved ikke, hvad der vil ske.
Deltager du i mange eftersøgninger?
Ni år.
To ugers eftersøgning hver måned.
Hver måned?
Ja, vi ville ønske,
en måned havde flere uger.
Jeg leder efter José Arturo. José Arturo var 20, og Alexis var 16.
Milynali var 13.
Aldo var 20.
De forsvandt alle sammen med min bror.
August 2012.
Alle de år, og…
Forsvandt de samtidig?
De var sammen.
Men nu er vi en familie.
Min ven Tere leder efter sin datter, Perla.
Hun og manden forsvandt samtidig.
Tere var tilbage med børnebørnene. Kan du forestille dig det?
Det er Yolanda.
Hun havde trillinger, og en af dem forsvandt.
Det er Guillermo, der er forsvundet.
Han kom herned til jul fra Amerika og blev aldrig set igen.
Og Carmelita.
Hendes søn, Moisés,
forsvandt sammen med tre andre drenge.
Og Mari.
Hendes søn, José Manuel,
forsvandt i 2010.
På det tidspunkt
rekrutterede de drenge på hans alder.
I 2009, 2010.
Det var forfærdeligt dengang.
Mange drenge forsvandt.
Vi måtte lære at lede efter dem,
hvor folk sagde, de havde set noget på jorden.
Vi sagde: "Kom, piger"
og fandt legitimation eller et spor.
Noget tøj, de havde efterladt.
Sådan begyndte vi at lære
at foretage en eftersøgning,
og hvordan vi kan vide,
hvor vi måske finder noget.
Ja.
Myndighederne har aldrig…
Herovre! Jeg har fundet noget.
-Herovre! -Lalo, tag macheten med.
-Alan, kan du komme? -Kom.
Det er vigtigt.
Jeg henter stigen.
Her kommer stigen.
-Forsigtigt. -Sørg for, at den er stabil.
Folk må ikke falde.
Den er vist okay. Den er stabil.
-Ja. -Godt.
Den er ikke for dyb, vel?
Nej, den er ikke så dyb. Jeg kan se noget tøj.
-Det vil ikke kræve mange. -Lugter det?
Lidt, ja. Okay, jeg klatrer ned.
-Jeg kan også. -Hvem ellers?
-Det er fint. Jeg gør det. -Jeg vil også gerne.
Er du sikker?
Ja, jeg er sikker.
-Giv hende nogle handsker. -Tere, et lommetørklæde.
Og handsker.
Okay. Jeg henter dem til dig.
Mari, nogle lommelygter.
Du skal klatre forsigtigt ned. Pas på, du ikke glider.
Vi finder noget dernede.
Der lugter måske grimt.
Er lugten for stærk, så brug lommetørklædet.
Rør ikke ved noget.
Hvis du finder noget, så fortæl os det.
-Ja, okay. -Vi holder øje med dig.
Lupita ville vist også klatre ned.
Jeg er her.
-Tjek, at stigen står fast. -Ja, den er fin.
-Forsigtig. -Det går.
Dæk munden.
-Er Julia klatret ned? -Ja.
Pas på. Der er en bikube dernede.
Den er lille, men pas på.
Hold på stigen.
Den føles lidt usikker.
D OG N
Kom med lommelygterne. Der er noget her.
Hvor mange hemmelige grave har din gruppe fundet?
Gravene er kun hemmelige for os.
De ved, hvor de efterlod dem. De ved, hvor de er.
-Hvem er "de"? Hvem gravede dem? -Dem, der skulle bruge dem.
Hvem leder du efter, Lupita?
Jeg leder efter min bror, Daniel.
Han forsvandt sammen med Gerardo,
Dianees bror.
En gruppe kriminelle tog dem.
De krævede en løsesum, som vi betalte,
men de har stadig ikke frigivet dem.
Otte mennesker blev anholdt.
Under afhøringen sagde de,
at de tilberedte dem.
Hvordan "tilberedte"?
De siger, at det betyder, at de skar ligene i stykker,
brændte dem i olietønder
og spredte resterne.
Som du så.
Sådan finder vi dem.
-Okay, piger. -Jeg er sulten.
Vi har kun det.
…fordi vi prøvede at lede.
Har anklagerne ikke kontaktet dig i alle disse år?
-Jeg fik et svar. -Jeg mener, direkte?
-Bordet skal flyttes. -Chicharrón.
Hun vil give den flotte betjent lidt.
-Mig? -Men det er min tur!
Har du ikke en eksamen?
Jeg er ikke god til at danse, men jeg prøver.
Dans barfodet! Wow.
Danser du?
Vil du ikke?
Julia, dans.
Kom så!
Edith, få hende til at slappe af.
Er hun som Lupita? Hun danser kun til ranchera-musik.
Alene!
Nej! Dans med hende!
Jeg ville falde!
-De damer. -God eftermiddag.
-Hvad kalder du det?
-Undskyld. -Men så er du udhvilet.
-Et møde. Du ved, hvordan det er. -De er derovre.
-Okay. -De har ventet i to timer.
Hr. Rodríguez, har du tid?
Ikke nu.
-Et par minutter. -Ikke nu.
Beklager.
Fru Velázquez?
-Hr. Rodríguez. -Hvordan går det?
Hvad laver du her?
Udbedrer en andens fejl.
Hvad laver du her?
Udfører en andens arbejde.
Undskyld mig.
Se her.
Det er artiklen, jeg skrev om ligene i lastbilen.
Ti nationale nyhedsstationer dækker det.
Det er et populært emne.
Din ven, politichefen, bliver ikke glad for det.
Jeg ved det godt.
-Hej, skat. -Hej, mor.
Hvordan går det?
-Hvor er du? -Jeg er på et dejligt hotel. Hvad med dig?
-Har du spist aftensmad? -Ja.
-Hvad fik du? -Kylling og grøntsager.
Det var lækkert.
-Savner du mig? -Meget.
Jeg er snart tilbage. Så kan vi ses. Jeg savner også dig meget.
-Tak. -Fortsat god dag.
Ellers andet?
Du omstilles til telefonsvareren.
Hallo?
Nej. Hvis du kender mig, ved du, at jeg ikke tjekker beskeder.
Hvad?
Abril.
Jeg går på toilettet.
-Godaften. Et hurtigt tjek. -Godaften. Værsgo.
Lys, tak.
ID.
Kom så!
-Hvad glor du på? -Intet.
ID.
De skriver dem ned.
Han kommer.
-Kom med mig. -Du kan ikke tage mig. Nej.
-Det kan du ikke. Det er ulovligt. -Afsted.
Jeg er i et netværk. Det kan du ikke.
-Det er ulovligt. -Afsted!
Jeg er i et netværk af journalister. De vil lede efter mig.
Mit navn er Abril Escobedo. Jeg er journalist.
Abril Escobedo, journalist! Hjælp!
-Afsted. -Hjælp! Mit navn er Abril Escobedo.
-Det kan du ikke. Julia! -Kom så.
Du kan ikke tage mig! Hjælp!
Hjælp!
Hjælp! Mit navn er Abril Escobedo!
Du kan ikke tage mig!
-Nej! -Tag hende!
Tag hende. Ind i bilen. Hurtigt.
-Afsted. -Hjælp!
Få hende ind. Ind, for fanden.
Kom så!
Nej.
Kom så!
Julia.
Rør mig ikke!
-I dræbte hende! -Slap af.
-Hun er okay. -Forsvind!
Forrædere.
I bliver betalt for at beskytte os,
men det er jer, der tager os.
Julia, de spørger om dig.
-Du skal gå. Jeg kom for at finde dig. -Hvem spørger om mig?
Jeg leder efter min datter, og nu leder jeg efter min ven.
Du har ret. Du har ingen grund til at tro mig.
Men du gør mange mennesker vrede.
Du sætter dit liv på spil.
Vær sød at komme med mig.
Kom. Vi har ikke meget tid.
Hurtigt.
Bring dem tilbage i live!
Hvad skal vi her?
Bring dem tilbage i live!
Vi anholdt ham for et par uger siden under en operation rettet mod bandeledere.
Ger forsvandt i det samme område.
Han er ikke den øverste leder, men han kom på barerne,
hvor din datter blev set sidst.
Han har forbindelser, og de løslader ham.
Tal med damen.
Det er Ger.
Her er hun med min søn, Pedro.
Og
her spiller hun basketball i gymnasiet.
Hun deltog i landskampe.
Vandt hun?
De kom på andenpladsen.
Må jeg se?
Hvad skete der med hendes næse?
Hun fik en bold i ansigtet.
Den blødte meget.
Hun var ligeglad og spillede videre.
Hun burde have vundet.
Hold op med at lede.
Du finder hende ikke.
Hvorfor ikke?
Hvad har I gjort ved hende? Hvor er hun?
Hun havde kokain, men det var ikke vores.
Bare for det?
Og hun var lækker.
Vi er færdige. Få mig ud herfra, ellers får du problemer.
Julia, er du okay?
Hvis du bliver stoppet, så giv dem det.
Julia?
Julia, du skal gå nu.
Jeg siger til, hvis jeg hører noget om din ven.
Gå nu. Skynd dig.
Skynd dig.
Du skal gå.
Julia.
Du skal gå. Frue!
Ud herfra!
Julia, du skal gå nu.
Nu. Gå nu.
Hold op med at lede.
Du finder hende ikke.
Kom så!
Ikke én kvinde mere!
VI ER IKKE BANGE
Ikke én kvinde mere!
JEG EKSISTERER, FORDI JEG GØR MODSTAND
Kom så!
Undskyld!
Bring dem tilbage i live!
DE DRÆBER OS
Ikke én kvinde mere! Ikke én til myrdet kvinde!
Ikke én kvinde mere! Ikke én til chikaneret kvinde!
Hvorfor dræber de os?
Vi er Latinamerikas fremtid!
Lad de sexistiske mænd ryste!
Latinamerika bliver helt feministisk!
Datter, hør efter! Det er din kamp!
Du er ikke alene!
VI ELSKER DIG!
VI FINDER DIG
Tester, én, to, tre.
Tester.
Vi burde ikke være her.
Vi bør ikke skulle lede efter vores kære
eller tænke på, hvor de er,
eller hvem der tog dem.
Vi bør ikke skulle forsvare vores grundlæggende rettigheder.
Men det gør vi.
Det har vi altid gjort.
Vi er her,
fordi vi er rasende,
på grund af kærlighed,
fordi vi er trætte af det.
Vi er her sammen,
fordi dyr, der bliver jagtet,
altid bevæger sig i flok.
Og denne flok er ikke længere bange!
Vi er ikke bange for ulve
eller løver
eller de værste rovdyr.
For de har allerede taget alt fra os.
De tager endda vores kæres kroppe.
De tager deres navne.
De reducerer dem til en fil.
Derfor kæmper vi.
For de unge,
for de gamle,
for de skøre,
for alle de andre
og for vores kære.
Vi er her for at sørge for, at de ikke kan sove!
Så vores kæres øjne sidder fast i deres hukommelse som dolke.
Så de husker deres fulde navne,
deres ansigter,
deres højde
og stedet, hvor de forsvandt.
Vi er her
for at sige igen,
at i Mexico
bliver kvinder dræbt og forsvinder hver eneste dag.
At magthaverne er medskyldige.
At de, der tier, er medskyldige.
Vi er ikke bange!
Men det er vi ikke.
Vi er villige til at risikere alt,
fordi alle savnede personer er en del af vores egne kroppe.
Ja!
Alle skal vide, at vi ikke er bange mere!
Alle skal vide, at vi er rasende!
Retfærdighed!
Ned på jorden!
Tilbage!
Kom! Hurtigt!
Nej!
Hjælp os med at sprede budskabet.
Vi er omringet. Svinene trængte ind.
De anholder os.
De ventede på mørkets frembrud, så medierne var gået.
Hjælp os!
Åbn porten!
Nej!
Kom så!
Bliv sammen!
Den undertrykkende stat er en macho-voldtægtsmand!
Kom her. Vær ikke bange.
Her er din baby. Det er okay. Vi beskytter dig.
Ned på jorden!
Gruppen Stemme og værdighed for vores folk, San Luis Potosí,
består af over 300 familier, der leder efter deres kære.
I Mexico, siden starten på den såkaldte narkokrig,
ligger det officielle antal savnede på over 90.000.
Det handler ikke om tal, men om mennesker.
Milynali Piña Pérez
José Arturo Domínguez Pérez
Alexis Domínguez Pérez
Ignacio Pérez Rodríguez
Aldo de Jesús Pérez Salazar
Daniel Elías Mendiola Acosta
Gerardo Uribe Rodríguez
Fidel Barragán Salazar
José Manuel Yáñez Torres
Juan Carlos Martínez Hernández
Edgar Daniel Hernández Torres
Moisés Gámez Almanza
Perla Guadalupe Padrón Castillo
Guillermo Díaz Niño
Daniela Mabel Sánchez Curiel
Gustavo Najera Ayllón
Lizbeth Hernández Cervantes
Zahira Itzel Hernández Díaz
Adulfa Pomposa Cerqueda Martínez
Roberto Córdoba Ruiz
Erik Flores Cortés
Jesús Rodolfo Franco Galindo
María José Córdova vil gerne takke…
Mine forældre, brødre og min adopterede søster.
Natalia for en ny rejse. Julieta for at give os en stemme.
Rafiel og Manolo. Chivi. Gabriel Nuncio og Bengala.
Bárbara og Fede. Karla for at være vært. Gabriela, Vicks og Maria.
San Luis Potosí og dens folk for at byde os velkommen og for kærligheden.
Det autonome universitet i San Luis Potosí. Mine venner.
Karla Badillo vil takke…
Min mor og far og mine søskende.
Natalia for den bevægende historie.
María Jose og Rafa for at oplyse mig og vise mig vejen.
Fede og Bárbara for at være med.
Gaby for at ro med mig. Julieta, vores ror.
Stemme og værdighed for utrætteligheden. Hele produktionsholdet. UASLP.
Min elskede San Luis Potosí, et surrealistisk sted.
Alle, der delte deres historie, smerte og håb med os.
Natalia Beristain vil takke…
Denne film var ikke blevet til
uden det berettigede raseri, glæden, intelligensen,
beslutsomheden og modet, jeg ser hos så mange kvinder.
Kvinderne, der leder utrætteligt efter deres kære.
Folk som jer holder vores nation intakt.
Alle, der delte deres historie.
Dem, der viste vej med deres arbejde eller tilstedeværelse.
Min mor. Min datter.
Det er nogle af de værker og bevægelser, der bevidst eller ubevidst
hjalp mig med at lave filmen.
Disse folk og sager har alle medvirket til at skabe RUIDO.
Tekster af: Mila Tempels