‎NETFLIX PREZINTĂ
‎Ai primit e-mailul? Sună-mă, e urgent.
‎PROCURATURA
‎CEREM JUSTIȚIE ‎MEXICUL UCIDE FEMEI
‎ATINGEȚI O FEMEIE ȘI RIDICĂM VOCEA TOATE
‎VIOLATORI
‎Haide! Ne lasă să intrăm pe o altă ușă.
‎Arturo Bravo Díaz ‎și Julia Velázquez Noriega?
‎Numele membrului familiei?
‎Gertrudis Bravo Velázquez.
‎Bun.
‎Vârsta?
‎Îmi pare rău. Nu înțeleg.
‎Dv. ne-ați rugat să venim aici.
‎Da.
‎Dacă v-ar păsa de munca dv.
‎la fel de mult cât vă pasă de telefoane,
‎țara asta ar fi foarte diferită.
‎Îmi puteți spune vârsta fiicei dv.?
‎Nu e în dosarul ei?
‎Ca să mă asigur ‎că nu sunt greșeli, doamnă.
‎Are 24 de ani.
‎Douăzeci și cinci.
‎Ziua ei a fost ieri.
‎Mulțumesc.
‎Vreun semn particular?
‎Un tatuaj pe antebrațul stâng.
‎Un tatuaj?
‎Aveți vreo poză?
‎Bine.
‎Dați-mi o clipă!
‎Idioții!
‎Ce s-a întâmplat?
‎- Nu e Ger. ‎- Spuneți la fel de fiecare dată.
‎- E imposibil. ‎- Credeți că e corect?
‎Îi au dosarul de luni de zile.
‎Cei de la universitate au urmărit asta.
‎Nu e ea.
‎- Puteți ieși cu toții afară, vă rog? ‎- Ce? De ce?
‎- Procurorul e pe drum. ‎- Acum trebuie să plec?
‎- Așteptați afară, doamnă! ‎- Pe aici, vă rog!
‎Dar…
‎Îmi pare rău, doamnă. ‎Ne putem întoarce imediat.
‎Dle Bravo, dnă Velázquez.
‎Sunt procurorul Zamudio Rodríguez.
‎După cum am explicat în e-mail,
‎am fost transferat aici ‎acum câteva săptămâni.
‎Acum mă ocup ‎de anchetarea cazului fiicei dv.
‎Al treilea procuror de caz în nouă luni.
‎Eu doar urmez ordinele, doamnă.
‎Se pare că a fost o confuzie ‎cu dosarul lui Gertrudis.
‎Nu avem nicio evidență ‎a unui astfel de semn particular.
‎O confuzie?
‎Cum poate exista confuzie după nouă luni?
‎Îmi pare foarte rău.
‎Vă pare rău.
‎Oricum vrem s-o vedem.
‎- Poftim? ‎- Vrem s-o vedem.
‎Dacă nu e fiica noastră, e a altcuiva.
‎Nu, e împotriva procedurii.
‎Procedura dv. nenorocită ‎ne-a adus aici să identificăm un cadavru.
‎Dacă asta nu vi se pare destul de dureros,
‎spuneți-mi ceva!
‎Ce naiba faceți aici ‎dacă nu vă puteți ține dosarele în ordine?
‎Cadavrele au fost găsite ‎într-un mormânt clandestin
‎și erau acolo de ceva vreme.
‎Sunt într-o stare avansată ‎de descompunere.
‎Nu s-ar cuveni să vă supunem la…
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Mă numesc Adriana. ‎- Bună, Adriana!
‎Sunt mama lui Mitzy.
‎Fiica mea a dispărut acum două luni.
‎UNDE SUNT?
‎Într-o zi, a plecat de la noi de acasă
‎și n-am mai văzut-o.
‎- Unde a dispărut Mitzy? Aici? ‎- Da.
‎Dar ni s-a spus că, probabil,
‎a fost dusă în altă parte.
‎UNDE SUNT?
‎Mulțumesc, Adriana.
‎Mai vrei să ne spui ceva?
‎Da.
‎Mitzy are o soră.
‎Adela.
‎Sunt gemene.
‎Gemene identice.
‎Adela e însărcinată în 16 săptămâni.
‎Deși am cumpărat ‎haine și jucării pentru copil,
‎adevărul e că mă simt…
‎ciudat.
‎Nu pot să nu simt ‎că ar trebui să fiu un pic mai…
‎entuziasmată, știți?
‎E primul meu nepot.
‎Și…
‎mi-e rușine
‎ca fiica mea să vadă ‎că sunt tristă tot timpul.
‎Nu spune niciodată nimic.
‎Dar îmi dau seama că suferă.
‎Și…
‎aș vrea să pot vorbi cu ea.
‎Să explic.
‎Dar simt și că s-a săturat de mine,
‎de faptul că zic mereu același lucru.
‎Și…
‎aș vrea să știe și că…
‎desigur că sunt fericită.
‎E primul meu nepot.
‎Dar vreau și ca ea să știe…
‎că ori de câte ori îi văd burta,
‎mă gândesc la sora ei.
‎De asta mă întristez.
‎Apoi îmi spun
‎că o s-o găsesc
‎și că va avea mulți copii.
‎Ei bine, dacă vrea asta.
‎Dacă nu vrea, nu trebuie să aibă.
‎Adevărul e…
‎că mă simt fericită uneori.
‎Dar…
‎cu jumătate de inimă.
‎Bună, Adriana!
‎- Bună! ‎- Eu sunt Paula.
‎O caut pe mama mea, ‎Augustina, de șapte ani.
‎Cred că te vei simți fericită ‎când îți vei vedea nepotul.
‎Cu adevărat fericită.
‎Bebelușul acela îți va da ‎un nou motiv să lupți cu noi.
‎Pentru că asta fac bebelușii.
‎Nu ești singură.
‎- Nu ești singură. ‎- Nu ești singură.
‎Bun venit, Adriana!
‎Ca să vă reamintesc, azi ni s-a alăturat ‎ziarista Abril Escobedo.
‎- Unii dintre voi o cunosc deja. ‎- Bună, Abril!
‎Va lua notițe pentru ancheta ei.
‎- Bine ai venit, Abril! ‎- Bine ai venit!
‎Acum, vom asculta pe cineva
‎care a mai fost aici, ‎dar pe care n-am mai văzut-o de mult.
‎Azi e o zi importantă pentru ea.
‎- Bun venit! ‎- Bun venit, Julia!
‎Mulțumesc.
‎Eu sunt Julia.
‎Mama lui Ger.
‎Gertrudis.
‎Și, da, azi e o zi importantă
‎pentru că se împlinesc exact nouă luni ‎de când a dispărut.
‎Amintește-ne, Julia!
‎Când ai auzit ultima dată ceva despre ea?
‎Ger tocmai terminase cursurile. ‎E psihologă.
‎Vrea să lucreze cu copii care au probleme
‎cu cititul și scrisul.
‎Ca să sărbătorească, ‎a plecat în vacanță cu niște prietene.
‎Și…
‎Am trecut prin procesul oficial.
‎Am…
‎făcut tot ce ne-a cerut poliția.
‎Am petrecut săptămâni întregi
‎în zona în care a dispărut,
‎până când am obosit ‎să mai batem pasul pe loc.
‎Cum urmează ziua ei de naștere,
‎mă simt ca și cum m-a lovit trenul.
‎Mă doare peste tot.
‎Apoi, mai e Arturo,
‎tatăl lui Ger.
‎Se tot oferă să se ocupe de tot.
‎Nu înțelege că eu nu vreau asta.
‎Mă scoate din sărite.
‎Mă scoate din sărite că e așa de drăguț.
‎Nu vreau să fie drăguț.
‎Vreau doar să știu
‎unde e fiica mea.
‎Înțeleg că e felul lui ‎de a fi alături de mine.
‎Îi sunt recunoscătoare
‎că are grijă de mine,
‎dar vreau să înțeleagă
‎că nu de asta are nevoie Ger.
‎Mi-e dor tare de ea.
‎Azi se împlinesc nouă luni
‎de când a dispărut.
‎Ger era fericită.
‎Și acum nu știu unde e.
‎Nu ești singură.
‎Uite unde tocmai am făcut o baie,
‎în timp ce tu ești blocată ‎în oraș cu tot traficul și poluarea.
‎Uite una!
‎- Și cealaltă. ‎- Bună!
‎Atât, mamă. Te iubesc. Pe curând!
‎Și relaxează-te!
‎Frate-meu mi-a spus ‎că faci zile fripte galeriei.
‎Ce e aia?
‎E o broderie.
‎Nu-ți face griji!
‎E fiica mea. Îți place?
‎Stai puțin! Să mă uit.
‎Scuzați-mă! Sunteți Julia?
‎- Da. ‎- Ea e Emilia, fiica mea.
‎Încântată, Emilia!
‎Da! Te sun mai târziu, bine? Mulțumesc.
‎Scuze, dădaca mea tocmai a anulat.
‎Poftim!
‎Îmi dați voie?
‎Desigur.
‎Scuze!
‎De asta le-am adus.
‎Ea e Ger.
‎Ieri ne-au cerut ‎să identificăm un cadavru.
‎Scumpo, fă ceva pentru mine!
‎Du-te și comandă-mi ‎o cafea și ia-ți ce vrei!
‎- Ți-e foame? ‎- Da.
‎Mă scuzați!
‎Când s-a născut Ger,
‎mult timp am fost prăpăstioasă.
‎Așa se spune, nu?
‎Când îți imaginezi cele mai rele scenarii.
‎Dar nu știi niciodată ce e cel mai rău
‎până nu te trezești ‎cu vestea că fiica ta a dispărut.
‎FIICA ARTISTEI JULIA VELAZQUEZ ‎A DISPĂRUT ÎN TIMPUL VACANȚEI
‎Ești artistă?
‎Am fost.
‎Ce cauți?
‎Ce crezi că ar trebui să faci acum?
‎Da?
‎Cine e?
‎Urcă!
‎Bună!
‎Ai sunat la galerie?
‎Au tot încercat să te contacteze.
‎Nu știu cum te descurci cu banii,
‎dar ți-ar prinde bine o vânzare.
‎Nu trebuie să fie o lucrare nouă. ‎Ai atâtea în studio.
‎Fac broderii pentru mine,
‎pentru nimeni altcineva.
‎Ce?
‎Nu te-a durut?
‎Măcar am simțit ceva.
‎Ger a desenat-o.
‎Și eu mă simt pierdut, Ju.
‎Nu mă recunosc.
‎Când încerc să vorbesc despre Ger…
‎parcă simt un acid care mă arde înăuntru.
‎De nouă luni, mă trezesc în fiecare zi
‎și mă doare atât de tare…
‎încât simt că o să mor.
‎Dar nu mor.
‎Mă gândesc întruna ‎prin ce ar putea trece ea.
‎Ce i-ar fi putut face.
‎Azi, m-am gândit că se va termina.
‎Voiam să fie ea.
‎Trebuie să o căutăm iar.
‎Uite unde tocmai am făcut o baie,
‎în timp ce tu ești blocată ‎în oraș cu tot traficul și poluarea.
‎Uite una!
‎- Și cealaltă. ‎- Bună!
‎Atât, mamă. Te iubesc. Pe curând!
‎Și relaxează-te!
‎Frate-meu mi-a spus ‎că faci zile fripte galeriei.
‎Ești mereu așa înainte de expoziții
‎și mereu merge bine…
‎Doamnă!
‎Julia, sunt Abril. Am vești.
‎Sunt ocupată acum, ‎dar te sun mai târziu și îți explic totul.
‎Pe aici, vă rog!
‎Ne-am întors după premiera națională.
‎E ora 9:23 ‎în această zi de joi frumoasă și însorită.
‎Nu uitați că mai avem ‎câteva invitații duble la festival…
‎Trebuie să vă percheziționeze, vă rog.
‎44-33-58-98.
‎Întoarceți-vă!
‎Telefoanele mobile ‎și laptopurile în cutie.
‎Mergeți! Vă așteaptă.
‎Ce faci, scumpo? Nu ne-am văzut de mult.
‎Cas, a trecut mult.
‎Ce face fetița ta? Cred a crescut.
‎E foarte bine, mulțumesc.
‎Ea e Julia.
‎Mulțumesc că m-ai primit.
‎Luați loc, vă rog.
‎Ați adus dosarul?
‎Uite-l!
‎Ca avocată, Cas se ocupă ‎doar de cazuri ca ale tale,
‎așa că e mereu pe fugă.
‎Ți-au oferit bani?
‎Bani?
‎Compensații guvernamentale ‎ca să te retragi.
‎Nu mi-au oferit bani.
‎LOCALIZAT
‎E ceva ce nu e aici? Ceva ce nu-mi spui?
‎Vreun detaliu nemenționat de Abril ‎sau care nu e în dosarul oficial?
‎Păi, e în dosarul oficial,
‎dar au încercat să îl folosească ‎ca să o victimizeze din nou pe Ger.
‎Camerele de supraveghere din bar ‎le arată pe ea și pe prietenele ei
‎intrând în baie și prizând cocaină.
‎Ea avea punga în mână.
‎Ce părere ai despre asta?
‎Ce părere să am ‎de dispariția fiicei mele la o petrecere?
‎Asta întrebi?
‎Nu.
‎Nu la asta mă refeream. Scuze!
‎Am nevoie de cât mai multe informații, ‎ca să știu cum să te ajut.
‎Ce a spus poliția?
‎Au tot adus vorba de asta, ‎de parcă era tot ce conta.
‎De parcă asta însemna ‎că nu merita să fie căutată.
‎Prietenele ei au văzut ceva?
‎Nici n-au observat.
‎Au zis că era acolo ‎și că, brusc, a dispărut.
‎Le cunosc pe amândouă de mult timp.
‎Le cred.
‎Și pentru ele a fost foarte greu.
‎Cine se ocupă de caz?
‎Tocmai au alocat un nou…
‎Zamudio Rodríguez. Îl cunoști?
‎E unul dintre cei mai buni.
‎Deși încă face parte din guvern.
‎I-ați găsit pe toți oamenii ăștia?
‎Adevărul e că nu știu
‎unde să încep să caut.
‎- Da? ‎- Scuzați-mă! E timpul să plecăm.
‎Trebuie să știi ceva important.
‎În cazul persoanelor dispărute, ‎poliția caută doar gropi comune.
‎E mai ușor să găsești ‎cadavre decât oameni în viață.
‎După cum știi, în astfel de cazuri, ‎timpul e esențial.
‎Au trecut deja luni întregi.
‎Fiica ta a dispărut în apropiere de o zonă ‎în care se face trafic de carne vie.
‎Nu vreau să speculez, ‎dar ținând cont de fizicul ei,
‎nu m-ar surprinde ‎dacă ar fi trecut pe acolo.
‎Au găsit fete captive care se potrivesc ‎cu descrierea fiicei tale.
‎Dacă vrei, ‎te pot pune în legătură cu cineva.
‎Sau pot să pun niște întrebări ‎și să te contactez în câteva zile.
‎Nu, o s-o caut eu. Spune-mi ce să fac.
‎Cred că poliția locală te cunoaște deja.
‎Da.
‎Anunță-i că te-ai întors.
‎Voi începe să lucrez ‎cu informațiile de la tine.
‎Anunță pe cineva ‎unde pleci sau plănuiești să mergi.
‎Sună-mă dacă găsești ceva. Ai grijă!
‎Și nu folosi un vehicul ‎care poate fi localizat.
‎Poftim!
‎Mulțumesc.
‎Mănâncă!
‎Mamă, ce se întâmplă?
‎Unde ești? Ești bine?
‎Totul e bine, fiule. De ce?
‎Cum adică de ce?
‎Te sun de zile întregi. ‎Nu răspunzi la telefonul naibii.
‎Da, știu. Îmi pare rău.
‎Am cunoscut o avocată bună ‎care ne va ajuta să-ți găsim sora.
‎Cum să ne ajute?
‎Julia.
‎Pedro.
‎Nu fac nimic rău.
‎O caut pe sora ta.
‎Ai grijă și spune-mi ce faci, bine?
‎Mereu am grijă.
‎Nu face nimic prostesc ‎doar pentru că ești tristă.
‎Îți e ușor să spui asta când ești acolo.
‎Voi m-ați presat să vin aici.
‎Eu nici n-am vrut.
‎Ne e frică. Nu voiam să rămâi aici.
‎Și mie mi-e frică.
‎Nu pot să stau prin casă, să aștept.
‎Ce naiba să fac dacă pățești ceva?
‎Nu mi se va întâmpla nimic ‎și nu trebuie să faci nimic, fiule.
‎Nu te supăra pe mine!
‎Nu sunt supărat, mamă. Sunt îngrijorat.
‎Simt…
‎Nimic.
‎Nimic?
‎Mamă.
‎Ce e?
‎Ger e sora mea, bine?
‎Nu ai pierdut-o numai tu. ‎Mă gândesc la ea în fiecare zi.
‎Plâng zilnic fiindcă mi-e dor de ea.
‎Indiferent unde sunt sau ce fac, ‎izbucnesc în plâns
‎și tu nici nu observi.
‎Ești prea prinsă cu durerea ta
‎ca să vezi ‎că nu doar tu ai pierdut-o pe Ger.
‎Pedrojos, scumpule,
‎habar n-aveam.
‎Uită de asta!
‎Nu știu de ce ți-am zis asta.
‎Mamă,
‎serios,
‎spune-mi unde ești
‎sau mă urc în avion și vin să te găsesc.
‎Nu-ți face griji!
‎O să te țin la curent.
‎Te iubesc.
‎Și eu, mamă.
‎Mult.
‎Ai grijă de tine!
‎Pa!
‎- Pe partea asta e bine? ‎- Da.
‎Bună!
‎- Bună! ‎- Pot să trag un fum?
‎Sigur.
‎Mulțumesc.
‎Pot să văd?
‎SĂ ARDĂ
‎Tu ai făcut asta?
‎Da.
‎Cum te cheamă?
‎Liz.
‎Julia.
‎Nu ești de aici, nu?
‎Nici tu.
‎Nici eu.
‎Dar ele?
‎Majoritatea suntem ‎de la periferia orașului.
‎De ce sunteți aici?
‎Suntem aici ca să ne strângem la piept ‎mamele și rudele dinăuntru.
‎Ce faceți?
‎Le susținem.
‎Au ajuns aici ieri.
‎Au venit să se vadă ‎cu niște funcționari nenorociți,
‎care, după ce le-au pus să aștepte ‎luni de zile,
‎au spus că e o problemă ‎cu dosarele lor și să meargă acasă.
‎Mamele au zis că nu se mișcă ‎până nu primesc răspunsuri.
‎Îți poți imagina?
‎Tu ce ai face?
‎- Ai copii? ‎- Doi.
‎Pedro și Ger.
‎Ger?
‎Gertrudis.
‎Dar nu i-a plăcut ‎niciodată să aibă un nume așa de demodat.
‎Prefera „Ger”.
‎Avem același tatuaj.
‎E foarte tare.
‎Ce fac?
‎Ce? Nu ești una dintre cele ‎care apără statuile, nu?
‎Soră, ascultă! Asta e lupta ta!
‎Da, e bun și picant.
‎Sosul e delicios.
‎PENTRU CĂ EȘTI TÂNĂR
‎Scuze! I-ai spus că așteptăm?
‎Da, i-am spus.
‎Sâmbătă sau duminică? Cum?
‎Te sun eu înapoi. Da.
‎POLIȚIA MUNICIPALĂ
‎Bună dimineața!
‎Cum merge? Ați găsit ceva?
‎Dnă, dosarul are trei ani. ‎Nu aveți ceva actualizat?
‎Fiica mea a dispărut acum nouă luni.
‎Da.
‎Știu.
‎Putem să verificăm la morga dv.?
‎Vă pot arăta morga, dar ghiciți ce!
‎N-a mai funcționat de șapte luni.
‎Vă dau numărul meu.
‎Dacă aflați ceva, anunțați-ne!
‎Doar pentru că sunteți voi,
‎tocmai am găsit ceva ‎care v-ar putea interesa.
‎Vom fi aici câteva zile.
‎La cum se întâmplă lucrurile aici,
‎tirul de pe marginea drumului, care e plin
‎de fete frumoase
‎ar putea fi acolo câteva zile ‎sau ar putea dispărea mâine.
‎Oricum, va fi foarte greu ‎să identificăm fetele mai târziu.
‎Ce mai așteptăm?
‎Pedrojos, scumpule.
‎Te-am sunat ca să nu-ți faci griji.
‎Voiam să-ți spun că lucrul ‎cu avocata merge bine.
‎Vreau și să te rog ceva.
‎Sună-l pe tatăl tău ‎și spune-i că am spus „bine”.
‎Spune-i să sune la galerie.
‎Să le ceară să vândă tot ce pot.
‎Am încercat să-l contactez, ‎dar știi cum e.
‎Haide!
‎Trebuie să retrag niște bani ‎ca să plătesc onorariul avocatei
‎și niște cheltuieli.
‎O să-ți explic mai târziu.
‎Te iubesc, scumpule.
‎Haide!
‎Mișcă! Haide!
‎- Dă-i la o parte! ‎- Haide!
‎Nu te grăbi, omule!
‎- Repede! ‎- Haide!
‎Așa mai merge. Mulțumesc.
‎În mod normal, în aceste cazuri, ‎sunt imigrante
‎dar cum e și un traseu ‎pentru traficul de carne vie…
‎Hei, deschide!
‎Nu, scumpo! Fără poze!
‎Și niciun cuvânt nimănui despre asta.
‎Încă așteptăm să vină Garda Națională.
‎E o favoare personală, bine?
‎Da, dar nu-mi spargeți camera!
‎Stai cu ochii pe ea!
‎Am nevoie de ea în munca mea.
‎- Ștergeți pozele dacă vreți, dar… ‎- Revin imediat.
‎Dar mi-o dați înapoi?
‎E o veste bună că nu era acolo, nu?
‎Vrem s-o căutăm aici.
‎În locul vostru, n-aș face-o.
‎Poftim?
‎Cu ce v-am dat, ‎nu ne puteți duce oriunde vrem?
‎Faceți ce vreți.
‎Dar eu nu merg niciodată acolo.
‎Nu le place să le spună ‎o femeie ce să facă.
‎Ofițerul de aici vă va duce.
‎Bună!
‎Până în capăt, apoi la stânga.
‎Abril?
‎- Abril? ‎- América, sunt Abril.
‎Ați vorbit cu poliția?
‎Idioatelor! Comandanta aia ‎știe pe toată lumea.
‎Pun pariu că le-a spus deja tuturor. ‎Vor veni după voi.
‎O știi? Ai văzut-o?
‎Nu știu. Nu sunt sigură.
‎Pare cunoscută, dar nu-s sigură.
‎Am venit pentru că m-a rugat Cas, ‎dar niciuna n-ar trebui să fim aici.
‎Știu cum e să ți se răpească familia,
‎dar ar trebui să plecați, vă rog.
‎Dacă nu e aici, unde ai căuta-o?
‎Pastorul. Mergeți la adăpostul lui!
‎- Au plecat. ‎- Cine?
‎Polițiștii. Ia-ți lucrurile!
‎- Ia-ți lucrurile! Haide! ‎- Da.
‎Ce adăpost? Cine e pastorul?
‎Îți zic mai târziu.
‎Atât, mamă. Te iubesc. Pe curând!
‎Ce e aia?
‎Și relaxează-te! Frate-meu mi-a spus…
‎Are ochi frumoși.
‎Ești mereu așa înainte de expoziții
‎și mereu merge bine ‎pentru că ești uimitoare.
‎De ce te-ai implicat în asta ‎dacă ai o fiică?
‎Mama mă întreabă asta tot timpul.
‎Dar…
‎Știi de ce?
‎O fac pentru că o am pe fiica mea.
‎Ea e motivul.
‎Sinceră să fiu, uneori sunt tentată
‎să las totul în urmă ‎și să spun: „Nu e problema mea.”
‎Poate să scriu despre altceva.
‎Dar nu pot.
‎Nu pot.
‎Și mama spune că sunt naivă ‎și că nimic nu se va schimba.
‎Dar și de aceea fac asta, ‎pentru fiica mea.
‎Vreau să înțeleagă ‎că trebuie să-și exprime părerea.
‎Că mulți oameni au nevoie de ajutor ‎și că trebuie să ne sprijinim reciproc.
‎Dar da, uneori…
‎uneori nu sunt în preajmă, iar adevărul e
‎că mă simt vinovată din cauza asta.
‎A venit.
‎- Ăsta e? ‎- Da.
‎Haide!
‎Ursulețul meu!
‎Ascultă, dacă stai acolo, ‎ți-l pot împrumuta.
‎De fapt, îți spun o poveste.
‎Au fost odată ca niciodată, ‎trei purceluși.
‎Fiecare dintre purceluși ‎a construit câte o casă
‎ca să-i protejeze de un lup mare și rău
‎care voia să-i mănânce.
‎Casa primului purceluș ‎era construită din paie.
‎Casa celui de-al doilea purceluș ‎era construită din nuiele.
‎Ger!
‎DREPTATE! ‎NICI MĂCAR O FEMEIE MAI PUȚIN
‎JUAN FERNÁNDEZ MARTÍNEZ ‎TEN MĂSLINIU, OCHI CĂPRUI
‎NU S-A MAI ÎNTORS ACASĂ DE LA MUNCĂ ‎ARE 25 DE ANI
‎FERNANDA CASTRO CEBALLOS ‎A DISPĂRUT PE 23 FEBRUARIE 2009
‎FIICEI EI ÎI LIPSEȘTE FOARTE MULT
‎Julia.
‎Nu te găseam.
‎Ești bine?
‎Cassandra a zis ‎că există alt mod de a căuta.
‎Martita, vino încoace! ‎S-ar putea să te lovească.
‎Ești nouă, nu?
‎E atât de evident?
‎Ai emoții.
‎Da.
‎Nu știu ce se va întâmpla.
‎Participi la multe căutări din astea?
‎Nouă ani.
‎Două săptămâni de căutări în fiecare lună.
‎În fiecare lună?
‎Da, ne-am dori
‎să fie mai multe într-o lună.
‎Îl caut pe José Arturo.
‎José Arturo avea 20 de ani ‎și Alexis avea 16 ani.
‎Milynali avea 13 ani.
‎Aldo avea 20 de ani.
‎Au dispărut cu fratele meu.
‎În august 2012.
‎Au trecut atâția ani și, ei bine…
‎Au dispărut în același timp?
‎Erau toți împreună.
‎Dar acum suntem o familie.
‎Prietena mea, Tere, ‎își caută fiica, pe Perla.
‎Ea și soțul ei ‎au dispărut în același timp.
‎Tere a rămas să aibă grijă de nepoți. ‎Îți poți imagina?
‎Ea e Yolanda.
‎A avut tripleți ‎și unul dintre ei a dispărut.
‎Guillermo e cel care lipsește.
‎A venit la Crăciun din Statele Unite ‎și n-a mai fost văzut.
‎Și Carmelita.
‎Fiul ei, Moisés,
‎a dispărut împreună cu alți trei băieți.
‎Și Mari.
‎Fiul ei, José Manuel,
‎a dispărut în 2010.
‎Pe atunci,
‎recrutau băieți de vârsta lui.
‎În 2009, 2010.
‎Pe atunci, lucrurile erau groaznice,
‎mulți băieți dispăreau.
‎A trebuit să învățăm să-i căutăm
‎oriunde ne spuneau ‎că văzuseră ceva pe jos.
‎Spuneam: „Haideți, fetelor,”
‎și poate găseam un act de identitate ‎sau un indiciu.
‎Niște haine ‎pe care poate le-au lăsat în urmă.
‎Așa am început să învățăm
‎cum să facem o căutare
‎și cum să ne dăm seama
‎unde putem găsi ceva.
‎Da.
‎Autoritățile niciodată…
‎Aici! Am găsit ceva.
‎- Aici! ‎- Lalo, adu maceta!
‎- Alan, poți să vii? ‎- Haide!
‎E important.
‎Aduc scara.
‎Vine scara.
‎- Cu grijă! ‎- Să fie stabilă!
‎Nu vrem să cadă nimeni.
‎Cred că e în regulă. E stabilă.
‎- Da. ‎- Bine.
‎Nu e prea adânc, nu?
‎Nu e așa de adânc. Se văd niște haine.
‎- N-o să avem nevoie de mulți. ‎- Miroase?
‎Puțin, da. Bine, cobor.
‎- Dacă vrei, pot și eu. ‎- Cine altcineva?
‎- Nicio problemă. Cobor eu. ‎- Și eu aș vrea să cobor.
‎Ești sigură?
‎Da, sunt sigură.
‎- Dați-i niște mănuși! ‎- Tere, adu-i o eșarfă.
‎Și mănuși.
‎Bine. Ți le aduc eu.
‎Mari, dă niște lanterne jos, te rog.
‎Te rog, coboară cu grijă! ‎Ai grijă să nu aluneci.
‎Vom găsi ceva acolo, jos.
‎S-ar putea să fie un miros urât.
‎Dacă devine prea puternic, ‎folosește eșarfa!
‎Te rog, nu atinge nimic!
‎Dacă găsești ceva, spune-ne, bine?
‎- Da, bine. ‎- O să avem grijă de tine.
‎Și,
‎Lupita a zis că și ea coboară, cred.
‎Sunt aici.
‎- Verifică dacă scara e stabilă. ‎- Da, e în regulă.
‎- Ai grijă! ‎- Mă descurc.
‎Acoperă-ți gura!
‎Julia a coborât?
‎Da.
‎Ai grijă. E un cuib de albine acolo.
‎E mic, dar ai grijă!
‎Ține scara pe loc!
‎Pare cam șubredă.
‎D ȘI N
‎Adu lanternele! E ceva aici.
‎Câte morminte clandestine ‎a găsit grupul dv.?
‎Mormintele astea-s clandestine pentru noi.
‎Ei știu unde le-au lăsat. ‎Ei știu unde sunt.
‎- Care „ei”? Cine a săpat mormintele? ‎- Cei care au fost nevoiți.
‎Pe cine cauți, Lupita?
‎Îl caut pe Daniel, fratele meu.
‎A dispărut împreună cu Gerardo,
‎fratele lui Irene.
‎Un grup de infractori i-a răpit.
‎Au cerut o răscumpărare ‎pe care am plătit-o,
‎dar încă nu i-au eliberat.
‎Opt oameni au fost arestați.
‎La interogatoriu, au spus
‎că i-au gătit.
‎Cum adică „gătit”?
‎Se spune că dezmembrează cadavrele,
‎le ard în bidoane pentru ulei
‎și apoi le împrăștie rămășițele.
‎Cum ai văzut.
‎Așa îi găsim.
‎- Bine, fetelor. ‎- Mi-e foame.
‎Asta e tot ce avem.
‎…fiindcă am încercat să căutăm.
‎În toți acești ani, ‎procurorii nu te-au contactat?
‎- Am avut un răspuns. ‎- Adică, direct?
‎- Trebuie să mutăm masa. ‎- ‎Chicharrón, ‎te rog!
‎Vrea să-i ducă polițistului chipeș.
‎- Eu? ‎- Dar e rândul meu!
‎Nu urmează să dați examen?
‎Nu sunt un o dansatoare foarte bună, ‎dar uite!
‎Dansezi desculță! Mamă!
‎Dansezi?
‎Nu vrei?
‎Julia, dansează!
‎Haide!
‎Edith, ajută-o să se destindă.
‎E ca Lupita? ‎Dansează doar pe muzică ‎ranchera.
‎De una singură!
‎Nu! Dansează cu ea!
‎Aș cădea de una singură.
‎- Doamnelor. ‎- Bună ziua!
‎- Bună ziua, Lupita! ‎- La ora asta se vine?
‎- Scuze, Lupita! ‎- Măcar sunteți odihnit.
‎- Am avut o întâlnire. Știți cum e. ‎- Celelalte sunt acolo.
‎- Bine. ‎- Așteaptă de două ore.
‎Dle Rodríguez, vă pot pune întrebări?
‎Nu e momentul potrivit.
‎- Doar câteva minute. ‎- Nu acum.
‎Îmi pare rău.
‎Dnă Velázquez?
‎- Dle Rodríguez. ‎- Ce faceți?
‎Ce căutați aici?
‎Repar greșelile altora.
‎Dv. ce faceți aici?
‎Fac treaba altora.
‎Scuzați-mă!
‎Uită-te la asta!
‎E articolul scris de mine ‎despre cadavrele din camion.
‎A fost preluat ‎de zece posturi naționale de știri.
‎A ajuns în topul afișărilor.
‎Prietena ta, comandanta poliției, ‎nu va fi prea fericită.
‎Știu.
‎- Bună, scumpo! ‎- Bună, mamă!
‎Ce ‎faci?
‎- Unde ești? ‎- Sunt într-un hotel minunat. Dar tu?
‎- Ai luat cina deja? ‎- Da!
‎- Ce ai mâncat? ‎- Pui și legume.
‎A fost delicios.
‎- Ți-e dor de mine? ‎- Tare.
‎Mă întorc curând și ne vedem.
‎Și mie mi-e tare dor de tine.
‎- Mulțumesc. ‎- O zi bună!
‎Altceva?
‎Apelul dv. a fost redirecționat ‎către mesageria vocală.
‎Alo?
‎Dacă mă cunoști, știi că nu-mi ascult ‎niciodată mesajele vocale.
‎Ce?
‎Abril.
‎Mă duc la toaletă.
‎- Bună seara! Facem verificări. ‎- Bună seara! Vă rog.
‎Luminile, vă rog!
‎Actul de identitate.
‎Repede!
‎- La ce te uiți? ‎- La nimic.
‎Actul de identitate.
‎Notează datele personale.
‎Uite că vine.
‎- Vino cu mine! ‎- Nu mă poți obliga. Nu.
‎- Nu mă poți lua. E ilegal. ‎- Mișcă-te!
‎Sunt într-o rețea. Nu mă poți lua.
‎- E ilegal. ‎- Mișcă!
‎Sunt într-o rețea de ziariști. ‎Dacă pățesc ceva, o să mă caute.
‎Mă numesc Abril Escobedo, ziaristă.
‎Sunt Abril Escobedo, ziaristă! Ajutor!
‎- Mișcă! ‎- Ajutor! Sunt Abril Escobedo.
‎- Nu puteți face asta. Julia! ‎- Să mergem!
‎Nu mă poți lua! Ajutați-mă!
‎Ajutați-mă!
‎Ajutați-mă! Mă numesc Abril Escobedo!
‎Nu mă puteți lua!
‎- Nu! ‎- Prinde-o!
‎Prinde-o! Du-o în dubă! Repede!
‎- Mișcă-te! ‎- Ajutați-mă!
‎Bag-o înăuntru! Urcă, la naiba!
‎Să mergem!
‎Nu!
‎Să mergem!
‎Julia.
‎Nu mă atingeți!
‎- Dv. ați ucis-o! ‎- Calmați-vă!
‎- O să fie bine. ‎- Dați-vă de lângă mine!
‎Trădătorilor.
‎Sunteți plătiți ca să ne protejați,
‎dar voi ne luați.
‎Julia, întreabă de dv.
‎- Trebuie să mergeți. Am venit după dv. ‎- Cine întreabă de mine?
‎Îmi caut fiica și acum îmi caut prietena.
‎Aveți dreptate. ‎N-aveți niciun motiv să mă credeți.
‎Dar enervați mulți oameni.
‎Nu puteți să vă tot riscați viața.
‎Vă rog, veniți cu mine!
‎Haideți! Nu avem mult timp.
‎Repede!
‎Le vrem înapoi în viață!
‎Ce facem aici?
‎Le vrem înapoi în viață!
‎L-am prins acum câteva săptămâni în timpul ‎unei operațiuni cu lideri de găști
‎din zona în care a dispărut Ger.
‎Nu e șeful principal, ‎dar știm că opera în barurile
‎în care a fost văzută fiica dv.
‎Are multe relații și îl vor elibera.
‎Vorbește cu doamna!
‎Ea e Ger.
‎Aici e cu fiul meu, Pedro.
‎Și…
‎aici joacă baschet în liceu.
‎A concurat la campionatele naționale.
‎A câștigat?
‎Au ajuns pe locul doi.
‎Pot să văd?
‎Ce a pățit la nas?
‎A primit o minge în față.
‎A sângerat mult.
‎Nu i-a păsat. ‎A vrut să joace în continuare.
‎Trebuia să câștige.
‎Nu o mai căutați!
‎N-o veți găsi.
‎De ce nu?
‎Ce i-ați făcut? Unde e?
‎Avea niște cocaină, ‎dar nu era de-a noastră.
‎Doar pentru asta?
‎Și era sexy.
‎Am terminat. Scoate-mă de aici ‎sau o să dai de belea.
‎Julia, sunteți bine?
‎Dacă ești oprită din orice motiv, ‎dă-le asta!
‎Julia?
‎Julia, trebuie să plecați acum.
‎Dacă aud ceva ‎despre prietena dv., vă anunț.
‎Mergeți! Grăbiți-vă!
‎Vă rog, grăbiți-vă!
‎Trebuie să plecați.
‎Julia.
‎Trebuie să plecați! Doamnă!
‎Plecați de aici!
‎Julia, trebuie să plecați acum.
‎Acum! Plecați acum!
‎Nu o mai căutați!
‎N-o veți găsi.
‎Să mergem!
‎Nici măcar o femeie în plus!
‎NU NE E FRICĂ
‎Nici măcar o femeie în plus!
‎EXIST PENTRU CĂ REZIST
‎Haide!
‎Scuze!
‎Le vrem înapoi în viață!
‎NE OMOARĂ
‎Nici măcar o femeie în plus ucisă!
‎Nici măcar o femeie în plus hărțuită!
‎De ce ne omoară?
‎Noi suntem viitorul Americii Latine.
‎Să tremure bărbații sexiști!
‎America Latină va fi complet feministă!
‎Fiică, ascultă! Asta e lupta ta!
‎Nu ești singură!
‎VĂ IUBIM!
‎PÂNĂ VĂ GĂSIM
‎Probă, unu, doi, trei.
‎Probă.
‎N-ar trebui să fim nevoite să fim aici.
‎N-ar trebui să-i căutăm pe cei dragi
‎sau să ne întrebăm unde sunt
‎sau cine i-a luat.
‎N-ar trebui să fim nevoite ‎să ne apărăm drepturile fundamentale.
‎Dar o facem.
‎Mereu am făcut-o.
‎Suntem aici
‎pentru că suntem furioase,
‎pentru că iubim,
‎pentru că suntem sătule și obosite.
‎Suntem aici împreună
‎pentru că animalele care sunt atacate
‎se deplasează mereu în turme.
‎Și turma asta nu se mai teme!
‎Nu ne temem nici de lupi,
‎nici de lei,
‎nici de cei mai răi prădători.
‎Pentru că deja ne-ați luat totul.
‎Celor dragi nouă, ‎le iau până și trupurile.
‎Le iau numele.
‎Le reduc la un dosar.
‎De asta luptăm.
‎Pentru cele tinere,
‎pentru cele în vârstă,
‎pentru cele nebune,
‎pentru toate celelalte
‎și pentru cele dragi nouă.
‎Suntem aici ca să ne asigurăm ‎că ei nu se pot duce la culcare!
‎Ca ochii celor dragi nouă
‎să le rămână înfipți în memorie ‎ca pumnalele.
‎Ca ei să-și amintească ‎numele lor complete,
‎chipurile lor,
‎înălțimea lor
‎și locurile unde au dispărut.
‎Suntem aici
‎ca să mai spunem o dată
‎că în Mexic,
‎femeile sunt ucise și dispar ‎în fiecare zi.
‎Că cei de la putere sunt complici.
‎Că cei care tac sunt complici.
‎Nu ne e frică!
‎Dar noi nu suntem.
‎Suntem dispuse să riscăm totul
‎pentru că fiecare persoană dispărută ‎face parte din corpurile noastre.
‎Da!
‎Să se știe că nu ne mai e frică!
‎Să se știe că suntem furioase!
‎Dreptate!
‎La pământ!
‎Înapoi!
‎Hai! Repede!
‎Nu!
‎Ajutați-ne să răspândim vestea, vă rog.
‎Suntem înconjurate. Nemernicii au intrat.
‎Ne arestează.
‎Au așteptat până s-a întunecat, ‎până după ce a plecat presa.
‎Vă rugăm! Ajutați-ne!
‎Deschideți poarta!
‎Nu!
‎Haideți!
‎Rămâneți unite!
‎Statul opresiv e un violator macho!
‎Vino încoace! Nu te teme!
‎Copilul tău e aici! ‎E în regulă. Te protejăm noi.
‎La pământ!
‎Grupul Voce și demnitate ‎pentru poporul nostru, San Luis Potosí,
‎e alcătuit din peste 300 de familii ‎care-i caută pe cei dragi.
‎În Mexic, de la începutul ‎așa-zisului război contra drogurilor,
‎numărul oficial al celor dispăruți ‎e de peste 90.000.
‎Nu e vorba de cifre. E vorba de oameni.
‎Milynali Piña Pérez
‎José Arturo Domínguez Pérez
‎Alexis Domínguez Pérez
‎Ignacio Pérez Rodríguez
‎Aldo de Jesús Pérez Salazar
‎Daniel Elías Mendiola Acosta
‎Gerardo Uribe Rodríguez
‎Fidel Barragán Salazar
‎José Manuel Yáñez Torres
‎Juan Carlos Martínez Hernández
‎Edgar Daniel Hernández Torres
‎Moisés Gámez Almanza
‎Perla Guadalupe Padrón Castillo
‎Guillermo Diaz Niño
‎Daniela Mabel Sánchez Curiel
‎Gustavo Nájera Ayllón
‎Lizbeth Hernández Cervantes
‎Zahira Itzel Hernández Díaz
‎Adulfa Pomposa Cerqueda Martínez
‎Roberto Córdoba Ruiz
‎Erik Flores Cortés
‎Jesús Rodolfo Franco Galindo
‎María José Córdova ‎transmite mulțumiri pentru…
‎Părinții, frații și sora adoptivă.
‎Natalia, pentru o nouă călătorie. ‎Julieta, că ne-a dat o voce.
‎Rafael și Manolo. Chivi. ‎Gabriel Nuncio și Bengala.
‎Bárbara și Fede. Karla pentru găzduire. ‎Gabriele, Vicks și Maria.
‎San Luis Potosí și locuitorii lui ‎pentru primirea și iubirea voastră.
‎Universitatea autonomă ‎din San Luis Potosí. Prietenii mei.
‎Karla Badillo transmite mulțumiri…
‎Mama, tatăl și frații mei.
‎Natalia, care a brodat ‎o poveste emoționantă.
‎Maria Jose și Rafa, ‎că m-ați învățat și mi-ați arătat calea.
‎Fede și Bárbara, că v-ați alăturat.
‎Gaby a vâslit cu mine. ‎Julieta ne-a fost cârmă.
‎Voce și Demnitate, pentru eforturile lor. ‎Toată echipa de producție. UASLP.
‎Statul meu iubit, ‎San Luis Potosí, un loc suprarealist.
‎Toți cei care ne-au împărtășit ‎povestea, durerea și speranța lor.
‎Natalia Beristain transmite mulțumiri…
‎Filmul acesta n-ar fi fost posibil
‎fără furia justificată, ‎bucuria, inteligența,
‎determinarea și curajul ‎pe care le-am văzut la multe femei.
‎Femeile care și-i caută ‎în mod neobosit pe cei dragi.
‎Oamenii ca voi păstrează ‎țesătura națiunii intactă.
‎Toți cei care și-au spus povestea.
‎Cei care, prin munca sau prezența lor, ‎mi-au arătat calea.
‎Mama mea. Fata mea.
‎Acestea sunt unele dintre lucrările ‎și mișcările care, conștient, inconștient,
‎m-au însoțit în timpul filmării.
‎Aceste nume și cauze ‎au influențat crearea acestui ZGOMOT.
‎Subtitrarea: Constantin Ursachi