A NETFLIX BEMUTATJA
Megkaptad az e-mailemet? Hívj fel, amint tudsz!
FŐÜGYÉSZSÉG
IGAZSÁGOT KÖVETELÜNK NŐGYILKOS MEXIKÓ
NEM TŰRJÜK EL SZÓ NÉLKÜL, HOGY BÁNTSANAK MINKET
ERŐSZAKTEVŐK
Gyere! Egy másik ajtón kell bemennünk.
Arturo Bravo Díaz és Julia Velázquez Noriega?
Az eltűnt családtag neve?
Gertrudis Bravo Velázquez.
Velázquez… Rendben.
Kora?
Sajnálom, nem értem.
Maguk hívattak minket ide.
Igen.
Ha csak feleannyi figyelmet szentelnének a munkájuknak, mint a telefonjuknak,
nem tartana itt ez az ország.
Megerősítenék a lányuk életkorát?
Nincs benne az aktájában?
Csak a hibák elkerülése végett kérdezem.
- Huszonnégy éves. - Huszonöt.
Tegnap volt a születésnapja.
Köszönöm.
Van különleges ismertetőjegye?
Egy tetoválás a bal alkarján.
Tetoválás?
Esetleg van róla képe?
Rendben.
Bocsássanak meg egy percre!
Balfaszok!
Mi a baj?
- Ő nem Ger. - Mindig ezt mondják.
- Lehetetlen. - Ön szerint ez igazságos?
Már hónapok óta ülnek az aktáján.
Az egyetem is figyelemmel kíséri az ügyet.
Ez nem ő.
- Kijönnének egy pillanatra? Mindenki. - Mi? Miért?
- Mindjárt jön az ügyész úr. - Most tényleg kidobnak?
- Kérem, várjon kint, asszonyom! - Erre, legyen szíves!
Na de…
Sajnálom, asszonyom. Egy perc, és visszajöhetünk.
Bravo úr! Velázquez asszony!
Zamudio Rodríguez vagyok, az ügyész.
Mint azt az e-mailemben megírtam,
néhány hete helyeztek át ide.
Most én vezetem a nyomozást a lányuk ügyében.
Maga már a harmadik ez alatt a kilenc hónap alatt.
Nem én döntöttem így.
Úgy tűnik, adódott némi gubanc Gertrudis aktájával.
Nem tudtunk a különös ismertetőjegyéről.
„Némi gubanc”?
Már kilenc hónapja keressük. Hogy barmolhatták el?
Nagyon sajnálom.
Sajnálja…
Szeretnénk látni a testet.
- Hogy? - Megnéznénk a testet.
Még ha nem is a mi lányunk, de valakié.
Sajnálom, de ezt tiltja a protokoll.
A maguk rohadt protokollja miatt kellett idejönnünk azonosításra.
Ha maga szerint ez nem elég fájdalmas,
akkor magyarázza el nekem, hogy mi a jóistent csinálnak itt
a hiányos aktáikkal!
A holttesteket egy titkos sírban találták,
amit nem tegnap ástak ki.
A testek már erősen bomlanak.
Nem szeretném kitenni önöket ennek a látványnak.
- Helló! - Helló!
- Adriana vagyok. - Szia, Adriana!
Mitzy anyukája vagyok.
A lányom két hónapja tűnt el.
HOL VANNAK?
Egy nap elment hazulról,
és azóta sem láttuk.
- Hol tűnt el Mitzy? Itt? - Igen.
De azt mondták,
hogy valószínűleg elvitték máshová.
HOL VANNAK?
Köszönjük, Adriana.
Van még valami, amit megosztanál velünk?
Igen.
Mitzynek van egy testvére.
Adela.
Ikrek.
Egypetéjű ikrek.
Adela 16 hetes terhes.
És bár egy csomó ruhát és játékot vettem a picinek,
az az igazság, hogy…
furán érzem magam.
Úgy érzem, sokkal…
boldogabbnak kellene lennem.
Hisz jön az első unokám.
És…
nagyon bánt,
hogy a lányom látja rajtam, hogy állandóan búsulok.
Nem hányja a szememre…
de tudom, hogy fáj neki.
És…
annyira jó lenne, ha elbeszélgethetnénk…
és mindent tisztázhatnánk.
De úgy érzem, már nagyon unja,
hogy mindig ugyanaz a téma.
És…
annyira jó lenne, ha tudná, hogy…
igenis boldog vagyok.
Hisz az első unokámat várjuk.
De azt is jó lenne elmondani neki…
hogy amikor a pocakjára pillantok,
mindig a testvérére gondolok.
Ez az, ami elszomorít.
Ilyenkor győzködöm magam,
hogy Mitzy előkerül majd,
és nagy családja lesz.
Már ha szeretne.
Ha nem szeretne gyerekeket, szíve joga.
Őszintén szólva…
vannak boldog pillanataim.
Csak hát…
ott az üröm az örömben.
Szia, Adriana!
- Szia! - Paola vagyok.
Már hét éve keresem az anyámat, Agustinát.
Szerintem ha meglátod az unokádat, boldog leszel.
Igazán boldog.
A baba arra ösztönöz majd, hogy ne add fel a küzdelmet.
A babák már csak ilyenek.
Nem vagy egyedül.
- Nem vagy egyedül. - Nem vagy egyedül.
Üdv köztünk!
Ma egy újságírót, Abril Escobedót is köszönhetünk köreinkben.
- Néhányan már ismeritek. - Szia, Abril!
Jegyzeteket készít a nyomozásához.
- Szia, Abril! - Üdv!
Most pedig átadom a szót egy hölgynek,
aki már járt itt, bár jó ideje nem láthattuk.
A mai nap fontos számára.
- Üdv! - Üdv, Julia!
Köszönöm.
Julia vagyok.
Ger anyukája.
Gertrudisé.
És igen, fontos nap a mai,
mert a lányom pontosan kilenc hónapja tűnt el.
Hogy is volt, Julia?
Mikor hallottál róla utoljára?
Ger épp befejezte az egyetemet. Pszichológusnak tanult.
Olyan gyerekekkel akar dolgozni, akiknek nehézséget okoz
az olvasás és az írás.
Ünneplés gyanánt elutazott a barátnőivel.
És hát…
mindent a nagykönyv szerint csináltunk.
Vagyis…
mindent megtettünk, amit a rendőrök mondtak.
Heteket töltöttünk ott,
ahol Gernek nyoma veszett.
De idővel belefásultunk az egy helyben toporgásba.
Most volt a születésnapja,
és úgy érzem magam, mint akin átment egy úthenger.
Mindenem fáj.
Aztán ott van Arturo,
Ger édesapja.
Folyton ajánlkozik, hogy ő majd mindenről gondoskodik.
Nem érti, hogy én ezt nem akarom.
Igazából felhúz.
Dühít, hogy ennyire kedves.
Nem akarom, hogy az legyen.
Engem csak az érdekel…
hol van a lányom.
Értem én, hogy Arturo csak segíteni próbál.
És nagyon hálás vagyok neki azért,
hogy ennyire igyekszik,
de jó lenne, ha megértené,
hogy ez nem segít Ger megtalálásában.
Nagyon hiányzik a lányom.
Ma van kilenc hónapja,
hogy semmit sem tudok róla.
Ger olyan vidám lány volt!
Most meg elnyelte a föld.
- Nem vagy egyedül. - Nem vagy egyedül.
Nézd csak, hol lubickolok,
amíg te a város mocskában és zajában aszalódsz!
Itt az egyik csajszi.
- Ott a másik. - Halihó!
Csak ennyit akartam, anya. Szeretlek. Nemsokára talizunk!
És lazíts!
Pedro mondta, hogy sokat szekálod a galériát.
Mit csinál a néni?
Hímzek.
Nem, semmi baj.
Ő a lányom. Tetszik?
Pillanat, megkérdezem.
Elnézést, ön Julia?
- Igen. - Ő a lányom, Emilia.
Nagyon örvendek, Emilia.
Igen. Később hívlak, jó? Köszi szépen.
- Bocs, cserben hagyott a bébiszitterem. - Tessék!
Szabad?
Persze, csak rajta!
Bocsánat.
Hisz ezért hoztam el.
Ő Ger.
Tegnap behívtak holttest-azonosításra.
Megkérhetlek valamire?
Rendelsz nekem egy kávét? Meg magadnak is valamit.
- Éhes vagy? - Igen.
Elnézést!
Amikor Ger megszületett,
sokáig rémlátomások gyötörtek.
Tudod, mire gondolok?
Folyton attól rettegtem, hogy baja esik.
De ezek a rémképek eltörpültek a valóság mellett,
amikor arra a hírre ébredtem, hogy a lányomnak nyoma veszett.
NYARALÁS KÖZBEN ELTŰNT JULIA VELÁZQUEZ MŰVÉSZNŐ LÁNYA
Művész vagy?
Az voltam.
Miben reménykedsz?
Mi az, ami most segítene?
Igen?
Ki az?
Gyere fel!
Szia!
Felhívtad a galériát?
Állítólag kerestek téged.
Nem tudom, hogy állsz anyagilag,
de biztos nem ártana, ha eladnál valamit.
Nem kell újnak lennie. Annyi minden porosodik a stúdiódban!
Most magamnak alkotok,
nem másnak.
Mi az?
Nem fájt?
Legalább éreztem valamit.
Ez Ger dizájnja.
Én sem találom a helyem, Ju.
Nem ismerek magamra.
Amikor Gerről próbálok beszélni…
olyan, mintha belülről sav marna.
Már kilenc hónapja úgy kelek mindennap,
hogy azt hiszem…
belepusztulok a fájdalomba.
De látod, itt vagyok.
Folyton-folyvást azon rágódom, hogy vajon mi lehet vele.
Vajon mit tettek vele.
Azt hittem, ma végre pontot tehetünk a végére.
Reméltem, hogy ő lesz az.
Tovább kell keresnünk.
Nézd csak, hol lubickolok,
amíg te a város mocskában és zajában aszalódsz!
Itt az egyik csajszi.
- Ott a másik. - Halihó!
Csak ennyit akartam, anya. Szeretlek. Nemsokára talizunk!
És lazíts!
Pedro mondta, hogy sokat szekálod a galériát.
Minden kiállítás előtt ilyen vagy,
aztán mindig jól sül el.
Asszonyom!
Szia! Itt Abril. Híreim vannak.
Most azt sem tudom, hol áll a fejem, de majd mindent elmondok.
Erre, kérem!
Újra itt vagyunk a bemutató után.
Fél tíz felé járunk ezen a csodás, napsütötte csütörtökön.
Ne feledjék, még van néhány jegyünk a fesztiválra…
Először is megmotozzák magukat.
44-33-58-98.
Forduljon meg!
Mobilt, laptopot a dobozba!
Mehetnek. Már várja magukat.
Hogy vagy, drágám? Ezer éve nem láttalak.
Én sem téged, Cas.
Hogy van a kislányod? Biztos nagy már.
Remekül van, köszi szépen.
Ő itt Julia.
Kösz, hogy időt szakítasz rám.
Foglaljatok helyet!
Elhoztátok az aktát?
Itt van.
Cas az ilyen ügyekre specializálódik,
ezért van mindig úton.
Felajánlottak neked pénzt?
Pénzt?
Kenőpénzt, hogy leszállj róluk.
Nem, senki sem kínált nekem pénzt.
ELŐKERÜLT
Hiányzik bármi az aktából? Elhallgatsz valamit?
Van még valami, amiről tudnom kéne?
Nos, van valami az aktában,
amit Ger ellen akartak fordítani.
A bár biztonsági felvételein látszik, ahogy a barátnőivel
a mosdóba megy, és kokaint szív.
Gernél volt a cucc.
Mit gondolsz erről?
A lányom nem érdemelte meg, hogy eltűnjön, amiért bulizott.
Vagy talán erre célzol?
Nem.
Nem így értettem. Bocsánat.
Minél több információra van szükségem, hogy segíthessek neked.
Mit mondott a rendőrség?
Folyton ezt hozták fel, mintha csak ez számítana.
Mintha emiatt nem érdemelné meg, hogy megtalálják.
Ger barátnői mit mondtak?
Ők nem láttak semmit.
Állítólag egyik pillanatról a másikra tűnt el.
Régóta ismerem a lányokat.
Hiszek nekik.
Őket is nagyon megviselte a dolog.
Ki vezeti a nyomozást?
- Most valami új fickó… - Zamudio Rodríguez. Ismered?
Ő az egyik legjobb.
Bár ő is bürokrata.
Ők mind előkerültek?
Őszintén szólva azt sem tudom,
hol kezdjem a keresést.
- Igen? - Elnézést, indulnunk kell.
El kell mondanom valami fontosat.
Az eltűnt személyeket a rendőrség főleg tömegsírokban keresi.
Könnyebb megtalálni egy holttestet, mint egy élő embert.
Az ilyen esetekben nincs vesztegetni való idő.
A lányod több hónapja tűnt el.
Mégpedig egy nagy emberkereskedő csomópont közelében.
Nem akarok vészmadárkodni, de az ilyen külsejű lányok gyakran ott kötnek ki.
Találtak ott Ger személyleírásának megfelelő lányokat.
Ha akarod, adhatok egy elérhetőséget.
Vagy majd én körbekérdezősködöm, és pár nap múlva jelentkezem.
Ne, majd én! Csak hogy lássak hozzá?
Gondolom, az ottani rendőrség már ismer.
Igen.
Először náluk jelentkezz!
Azalatt én is munkához látok.
Bárhová mentek, mindig szóljatok előtte valakinek!
Ha bármi van, hívjatok! És vigyázzatok magatokra!
Ja, és ne használjatok lenyomozható járművet!
Tessék!
Köszönöm.
Egyél!
Mi van veled, anya?
Hol vagy? Minden rendben?
Persze, fiam. Miért?
Hogyhogy miért?
Már napok óta hívogatlak, de nem veszed fel.
Igen, tudom. Ne haragudj!
Megismertem egy nagyon jó ügyvédet, aki segít megtalálni a húgodat.
Hogyan segít?
Julia!
Pedro!
Nem sántikálok semmi rosszban.
Csak a húgodat keresem.
Jó, de légy óvatos, és mindenről számolj be!
Mindig óvatos vagyok.
Ne csinálj semmi hülyeséget, csak mert szomorú vagy!
Te ott könnyen beszélsz!
Ti nyüstöltetek, hogy jöjjek ide!
Nem én akartam.
Félünk. Nem akartuk, hogy itt maradj.
Én is félek.
Nem üldögélhetek otthon ölbe tett kézzel.
És én mi a faszt csináljak, ha valami bajod esik?
Nem esik bajom, és semmit sem kell tenned, fiam.
Ne légy dühös!
Nem vagyok dühös, anya. Csak aggódom.
Olyan, mintha…
Mindegy.
Mindegy?
Anya!
Mi az?
Ger a húgom, érted?
Nem csak te vesztetted őt el. Én is minden áldott nap rá gondolok.
Mindennap bőgök, mert hiányzik.
Bárhol vagyok, bármit csinálok, rám tör a sírhatnék,
de neked gőzöd sincs erről.
Annyira lefoglal a szenvedés,
hogy nem látod: nem csak te veszítetted őt el.
Pedrojos, szívecském…
Sejtésem sem volt erről.
Felejtsd el!
Nem kellett volna elmondanom.
Anya!
Most komolyan.
Bárhová mész, jelentkezz,
különben repülőre ülök, és utánad megyek.
Ne aggódj!
Mindenről tájékoztatlak.
Szeretlek.
Én is téged, anya.
Nagyon.
Vigyázz magadra!
Szia!
- Ott már jó? - Aha.
Helló!
- Helló! - Adsz egy slukkot?
Persze.
Köszi.
Megnézhetem?
HADD ÉGJEN
Ezt te csináltad?
Igen.
Hogy hívnak?
Liznek.
Engem Juliának.
Nem vagy idevalósi, ugye?
Te sem.
Nem.
És ők?
A legtöbben a város környékéről jöttünk.
Mit kerestek itt?
Az anyáknak és családtagoknak erősítésre van szükségük.
Hogy mi?
Jöttünk támogatni őket.
Tegnap érkeztek.
Idehívatták őket a kurva hivatalnokok,
erre több hónapnyi várakoztatás után
benyögték, hogy gond van az aktáikkal, és hazaküldték őket.
De az anyák lecövekeltek, és itt maradnak, amíg nem kapnak válaszokat.
Megáll az ész, mi?
Te mit tennél?
- Vannak gyerekeid? - Igen, kettő.
Pedro és Ger.
Ger?
Gertrudis.
Nincs oda a nevéért, szerinte nagymamás.
Jobb szereti a Gert.
Ugyanolyan tetkónk van.
Nagyon menő.
Mit művelnek?
Mi az? Azt ne mondd, hogy ellenzed a szoborgyalázást!
Harcra fel, lányok Ez a ti csatátok
Kicsit túl csípős most a salsa.
Ne már, így az igazi.
ELŐTTED A JÖVŐ
Bocs, de tudja, hogy rá várunk?
Igen, szóltam neki.
Szombaton vagy vasárnap? Megint?
Majd visszahívlak. Igen.
RENDŐRSÉG
Jó napot!
Mi újság? Találtak valamit?
Nézze, ez egy hároméves akta.
Naprakészebb nincs?
A lányom kilenc hónapja tűnt el.
Igen.
Tudom.
Megnézhetnénk a hullaházat?
Megnézhetik, ha akarják, de elárulok valamit.
Már hét hónapja nem működik.
Megadom a számom.
Ha bármit megtud, kérem, hívjon!
Mivel magukról van szó,
megsúgom, hogy találtunk valamit, ami érdekelheti magukat.
Pár napig itt leszünk.
Nézzék, amilyen állapotok uralkodnak itt,
az a szép lányokkal teli teherautó
ott az út szélén…
talán még ott lesz holnap, talán már nem.
A lényeg, hogy idővel egyre nehezebb lesz azonosítani a testeket.
Akkor hát menjünk!
Pedrojos, szívecském!
Gondoltam, jelentkezem, hogy ne aggódj.
Képzeld, az ügyvédnőnek hála jól halad a nyomozás.
Figyelj, kérnék egy szívességet.
Mondd meg apádnak, hogy benne vagyok!
Hívja fel a galériát!
Adjanak el mindent, amit tudnak!
Próbáltam elérni apádat, de tudod, milyen.
Gyerünk!
Veszek ki pénzt, hogy kifizethessem az ügyvédet,
meg amit kell.
Később elmagyarázom.
Szeretlek, édesem.
Gyerünk!
Mozgás! Rajta!
- Tüntesd már el őket! - Gyerünk!
Haver! Nem érek rá egész nap!
- Tempó! - Gyerünk!
Na végre! Köszönöm!
Általában bevándorlókkal van tele a raktér,
de mivel ez egy népszerű csempészútvonal…
Rajta, nyissátok ki!
Nem, angyalom. Nincs fotózás.
És egy szót se erről senkinek!
Előbb meg kell várnunk a Nemzeti Gárdát.
Szívességet tettem maguknak.
Értem, de kérem, ne törje össze a gépet!
Tartsátok őt szemmel!
Kell a munkámhoz.
- Ha akarja, törölje le a képeket, de… - Egy perc.
De ugye visszaadja?
Örüljön, hogy a lánya nem volt köztük!
Itt akarjuk keresni.
Én a maguk helyében nem mennék oda.
Micsoda?
Megkapta a pénzt, mégsem hajlandó odavinni?
Felőlem menjenek oda!
Én nem tartok magukkal.
Rossz néven veszik, ha nők dirigálnak nekik.
A kolléga majd elviszi magukat.
Jó napot!
Hátra, majd balra!
Abril?
- Abril? - América! Abril vagyok.
Beszéltetek a zsarukkal?
De hülyék vagytok! A rendőrfőnök mindenkit ismer.
Már tuti szétkürtölte a dolgot. Nem vagytok itt biztonságban.
Ismered őt? Láttad?
Nem mernék rá megesküdni.
Ismerősnek tűnik, de nem tudom.
Idejöttem, mert Cas megkért rá, de egyikünknek sem kéne itt lennie.
Tudom, milyen érzés elveszíteni valakit, de inkább tűnjetek el innen!
- Most mégis hol keressem? - Talán a szállóban. Beszélj a lelkésszel!
- Leléptek. - Kik?
A zsaruk. Fogd a holmid!
- Fogd a holmid, és tűzzünk! - Jó, máris.
Milyen szállóról és lelkészről beszélt?
Majd elmondom.
Csak ennyit akartam, anya. Szeretlek. Nemsokára…
Az mi?
És lazíts! Pedro mondta…
Gyönyörű a szeme.
Minden kiállítás előtt ilyen vagy,
aztán mindig jól sül el, mert fantasztikus vagy.
Amúgy miért keveredtél ebbe bele, ha neked is van lányod?
Anya is folyton ezt kérdezi.
De…
Tudod, miért?
Pont a lányom miatt csinálom.
Ő az oka.
Bevallom, sokszor úgy vagyok vele,
hogy hagynám az egészet a francba, semmi közöm hozzá.
Írhatnék bármi másról.
De nem megy.
Nem tudom elengedni.
Anya szerint naiv vagyok, és úgyis minden marad a régiben.
De pont ezért kell cselekednem. A lányomért.
Szeretném, ha megértené, hogy…
fontos hallatnia a hangját.
Hogy sok ember szorul segítségre, és támogatnunk kell egymást.
De mi tagadás, néha…
Néha, amikor magára hagyom,
rettentően mardos a bűntudat.
Itt a busz.
- Ez az? - Igen.
Menjünk!
Gyere!
A macim!
Ha itt maradsz, kölcsönadom.
Sőt, mondok neked egy mesét.
Hol volt, hol nem volt, volt egyszer három kismalac.
Mindhárom kismalac épített magának egy házat,
hogy elbújhassanak a gonosz farkas elől, aki fel akarta őket falni.
Az első kismalac szalmából épített magának házat.
A második kismalac gallyakból épített házat.
Ger?
IGAZSÁGOT! A NŐI ÉLET IS SZÁMÍT
JUAN FERNÁNDEZ MARTÍNEZ BARNA BŐR, SÖTÉT SZEM
NEM JÖTT TÖBBÉ HAZA A MUNKÁBÓL 25 ÉVES
FERNANDA CASTRO CEBALLOS 2009. FEBRUÁR 23-ÁN TŰNT EL
A LÁNYA NAGYON HIÁNYOLJA
Julia!
Csakhogy megvagy.
Minden rendben?
Cassandra azt mondta, más mód is van.
Gyere el onnan, Martita! Nehogy a fejeden landoljon.
Új vagy, igaz?
Ennyire látszik?
Csak az, hogy ideges vagy.
Hát igen.
Mert nem tudom, mire számítsak.
Sok keresésen vettél már részt?
Már kilenc éve járok.
Havonta két hetet töltök kereséssel.
Havonta?
Bizony. Csak az a kár,
hogy ilyen rövidek a hónapok. José Arturót keresem.
José Arturo 20 éves volt, Alexis pedig 16.
Milynali 13 éves volt.
Aldo pedig 20.
Az öcsémmel együtt tűntek el.
2012 augusztusában.
Annyi éve már, és mégsem…
Egyszerre tűntek el?
Igen, együtt voltak.
Most mind egy családot alkotunk.
A barátnőm, Tere a lányát, Perlát keresi.
A férjével együtt tűnt el.
Terének kell felnevelnie az unokáit. Szörnyű, mi?
Ő Yolanda.
A hármas ikrei közül egy eltűnt.
Guillermo.
Hazajött karácsonyra az Államokból, és nyoma veszett.
Ő pedig Carmelita.
Az ő fia, Moisés
három másik fiúval tűnt el.
Ő Mari.
A fia, José Manuel
2010-ben tűnt el.
Akkoriban
hasonló korú fiúkat toboroztak.
2009-2010 táján.
Akkor szörnyű idők jártak,
rengeteg fiú eltűnt.
Bele kellett tanulnunk a keresésbe.
Ha valaki szólt, hogy rábukkant valahol valamire,
felkerekedtünk és odamentünk,
hátha találunk valami nyomot, bármit.
Mondjuk, egy hátrahagyott ruhadarabot.
Így hát fokozatosan beletanultunk a keresésbe,
abba, hogyan tudjuk felismerni
az ígéretesnek tűnő nyomokat.
Bizony.
A hatóságok sosem…
Gyertek ide! Találtam valamit.
- Gyertek! - Lalo, hozd a machetét!
- Jössz, Alan? - Menjünk!
Fontosnak tűnik.
Hozom a létrát.
Itt a létra.
- Óvatosan! - Ellenőrizd, hogy stabil-e!
Nehogy leessen valaki!
Szerintem így jó. Stabilnak tűnik.
- Igen. - Remek.
Nem túl mély?
Nem hiszem. Látszanak valami ruhadarabok.
- Elég lesz egy-két ember. - Büdös?
Egy kicsit. Na jó, én lemegyek.
- Én is lemennék. - Még valaki?
- Én szívesen lemegyek. - Én is szeretnék.
Biztos?
Igen. Biztos.
- Adjatok neki kesztyűt! - Tere, add neki kölcsön a kendőd!
Kesztyűt is!
Rendben. Máris hozom.
Mari, adj nekünk pár zseblámpát, légyszi!
Kérlek, légy óvatos! Nehogy megcsússz!
Valamit biztos találunk odalent.
Elképzelhető, hogy nagyon büdös lesz.
Ha túl erős a szag, húzd fel a kendőt!
Kérlek, ne nyúlj semmihez!
De ha találsz valamit, szólj, jó?
- Jó. - Ha bármi gond van, itt leszünk.
És…
ha nem tévedek, Lupita azt mondta, ő is lemegy.
Itt vagyok.
- Ellenőrizzétek a létrát! Stabil? - Az.
- Óvatosan! - Minden rendben.
Takard el a szád!
Julia is lement?
Igen.
Vigyázzatok! Van itt egy darázsfészek.
Kicsi, de azért legyetek óvatosak!
Tartsd erősen a létrát!
Kissé inog.
D ÉS N
Gyertek ide a zseblámpákkal! Van itt valami.
Hány titkos sírt találtatok már?
Ezek csak előttünk titkosak.
Ők tudják, hová ásták őket. Tudják, hol vannak.
- Kik ássák ezeket a sírokat? - Akiknek szükségük van rájuk.
Te kit keresel, Lupita?
A testvéremet, Danielt.
Gerardóval, Dianee testvérével
egyszerre tűntek el.
Egy bűnbanda rabolta el őket.
Váltságdíjat követeltek, amit ki is fizettünk,
mégsem kaptuk őket vissza.
Nyolc embert letartóztattak.
A kihallgatás során azt mondták,
megfőzték őket.
Mi az, hogy „megfőzték”?
Állítólag így nevezik, amikor megcsonkítják a holttesteket,
olajoshordókban elégetik őket,
majd szétszórják a maradványaikat.
Mint láthattad.
Mindig így találunk rájuk.
- Jól van, lányok. - Éhes vagyok.
Ez minden ételünk.
…mert próbáltuk keresni.
Az ügyészség egyszer sem jelentkezett az évek során?
- De, egyszer. - Téged hívtak?
- Helyezzük át az asztalt! - Chicharrónt!
Visz belőle a jóképű zsarunak.
- Én? - Most én vagyok soron!
Mostanában vizsgázik, nem?
Falábú vagyok, de oké, teszek egy próbát.
Mezítláb táncol! Betojok.
Te nem táncolsz?
Nem akarsz?
Ugyan, Julia, táncolj!
Rajta!
Edith, segíts neki ellazulni!
Olyan, mint Lupita? Ő csak a rancherákra ropja.
Most egyedül!
Ne már! Táncolj vele!
Egyedül orra buknék!
- Hölgyeim! - Jó napot!
- Jó napot, Lupita! - Ilyenkor kell jönni?
- Sajnálom. - Fő, hogy kialudta magát.
- Értekezletem volt. Tudhatná. - Ott vannak.
- Rendben. - Már két órája várják.
Feltehetnék néhány kérdést, uram?
Nem, most nem alkalmas.
- Csak pár perc… - Most ne!
Elnézést!
Velázquez asszony?
- Ügyész úr! - Hogy van?
Mit keres itt?
Mások után takarítok.
És maga mit keres itt?
Mások munkáját végzem.
Elnézést!
Ezt nézd!
Itt a cikk, amit a teherautón talált holttestekről írtam.
Tíz hírportál is átvette.
Nagy a visszhangja.
A rendőrfőnök barátnőnk nem fog örülni.
Tudom.
- Szia! - Szia, anyu!
Hogy vagy?
- Hol vagy? - Egy szép hotelben. Mi van veled?
- Már vacsiztál? - Igen.
- Mi finomat ettél? - Csirkét és zöldséget.
Fincsi volt.
- Hiányzom neked? - Nagyon.
De hamarosan visszajövök, és együtt leszünk. Te is nagyon hiányzol.
- Köszönöm. - Viszlát!
Adhatok még valamit?
Hívását átirányítjuk a hangpostára.
Halló?
Ugyan! Aki ismer, tudja, hogy sosem hallgatom meg a hangüzeneteim.
Mi van?
Abril!
Kimegyek a mosdóba.
- Jó estét! Ellenőrzést végzünk. - Jó estét! Csak rajta!
Kapcsoljon villanyt!
Személyit!
Nem érek rá egész nap!
- Mit bámulsz? - Semmit.
Személyit!
Felírják az adataikat.
Jön vissza.
- Gyere velem! - Nem vihet el. Nem!
- Nem vihet el. Törvénytelen. - Mozdulj már!
Szervezetis vagyok. Nem teheti ezt.
- Törvénytelen. Ne! - Mozgás!
Egy újságíró-szervezet tagja vagyok. Ha eltűnök, keresni fognak.
Abril Escobedo vagyok, újságíró!
Újságíró vagyok! Segítség!
- Mozgás! - Segítsenek! Abril Escobedo vagyok!
- Nem teheti ezt! Julia! - Indulás!
Nem vihet el! Segítség!
Segítség!
Segítsenek! Abril Escobedo vagyok!
Nem vihetnek el!
- Ne! - Fogd meg!
Fogd már meg! Bedobjuk a furgonba. Rajta!
- Mozgás! - Segítség!
Gyerünk! Szállj már be, bazmeg!
Menjünk!
Ne!
Indulás!
Julia!
Ne érjen hozzám!
- Maguk ölték meg! - Nyugodjon meg!
- Nem esik baja. - Hagyjon békén!
Árulók!
Az a munkájuk, hogy védjenek minket, erre maguk hurcolnak el.
Julia, önről kérdeznek.
- El kell tűnnie. Ezt akartam elmondani. - Ki kérdez rólam?
Eddig csak a lányomat kerestem, most már a barátnőmet is.
Igaza van. Nincs oka hinnie nekem.
De nagyon sok embert feldühített.
Ne sodorja magát veszélybe!
Kérem, jöjjön velem!
Jöjjön, Julia! Szorít az idő.
- Gyorsan! - Élve akarjuk őket !
Miért jöttünk ide?
Élve akarjuk őket !
Pár hete fogtuk el egy rajtaütés során
azon a környéken, ahol Ger eltűnt.
Nem ő a nagyfőnök, de abban a bárban tevékenykedett,
ahol utoljára látták a lányát.
Jók a kapcsolatai, ezért szabadon fogják engedni.
Beszélj a hölggyel!
Ő Ger.
Itt a testvérével, Pedróval van.
És…
Ezen kosarazik, még gimisként.
Az országos bajnokságon játszanak.
Nyert?
Másodikok lettek.
Megnézhetem?
Mi történt az orrával?
Arcon találta a labda.
Ömlött a vér, de…
rá se hederített. Folytatni akarta a meccset.
Kár, hogy nem nyert.
Ne keressék!
Nem fogják megtalálni.
Miért nem?
Mit tettetek vele? Hol van?
Kóla volt nála, de nem a miénk.
Csak ezért?
És mert jó nő volt.
Végeztünk. Vigyél ki innen, különben nagy szarban leszel!
Julia! Jól van?
Ha bármiért megállítanák, adja nekik ezt!
Julia!
El kell tűnnie, Julia.
Ha bármit hallok a barátnőjéről, azonnal értesítem.
De most menjen! Gyorsan!
Igyekezzen! Rajta!
Menjen!
Julia!
Menjen már! Asszonyom!
Tűnjön innen!
Julia, gyorsan el kell tűnnie!
Siessen! Menjen már!
Ne keressék!
Nem fogják megtalálni.
Futás!
Elég volt ! Elég volt !
NEM FÉLÜNK
Elég volt ! Elég volt !
LÁZADOK, TEHÁT VAGYOK
Gyerünk!
Bocsánat!
Élve akarjuk őket !
IRTANAK MINKET
Elég volt ! Elég volt ! Ne gyilkoljanak több nőt !
Elég volt ! Elég volt ! Ne zaklassanak több nőt !
Miért gyilkolnak minket ?
Tán nem tudják, hogy mi vagyunk Latin-Amerika jövője ?
Pokolba a szexista macsókkal !
Legyen Latin-Amerika végre feminista !
Harcra fel, lányok Ez a ti csatátok
Nem vagy egyedül !
SZERETÜNK!
ELŐBB-UTÓBB MEGTALÁLUNK
Mikrofonpróba. Egy, kettő, három.
Mikrofonpróba.
Nem itt kellene lennünk.
Nem a szeretteinket kellene keresnünk,
azon tűnődve, mi van velük,
ki rabolta el őket.
Felháborító, hogy küzdenünk kell az alapvető jogainkért.
Mégis azt tesszük.
Mindig is ezt tettük.
Azért vagyunk itt,
mert forr bennünk a düh,
fűt a szeretet,
és mert torkig vagyunk.
Azért gyűltünk össze,
mert a prédaállatok
jellemzően csordába verődnek.
De ez a csorda már nem fél!
Sem a farkasoktól,
sem az oroszlánoktól,
sem a legvérszomjasabb ragadozóktól!
Mert már mindentől megfosztottak minket.
A szeretteinket még a testüktől is.
Már nevük sincs.
Kartotékadattá redukálták őket.
Értük szállunk síkra.
A fiatalokért,
az idősekért,
az őrültekért,
mások szeretteiért
és a sajátjainkért.
Azért gyűltünk össze, hogy felverjük őket álmukból!
Hogy szeretteink tekintete
megannyi tőrként fúródjon elméjükbe!
Hogy az emlékezetükbe véssék a teljes nevüket,
az arcukat,
a termetüket,
valamint a helyet, ahol nyomuk veszett.
Azért vagyunk itt,
hogy ismét kimondjuk:
Mexikóban
minden áldott nap nőket ölnek meg és tüntetnek el.
És a hatalmon lévők is bűnrészesek.
És a némán tűrők is bűnrészesek.
Nem félünk!
De mi nem vagyunk azok.
Mi hajlandóak vagyunk mindent kockára tenni,
mert minden egyes eltűnt személy a lényünk része!
Így van!
Hadd tudja meg a világ: már nem félünk!
Hadd tudja meg a világ: szétvet minket a düh!
Igazságot !
Földre!
Gyere ide!
Gyerünk, futás!
Ne!
Lányok! Mondjátok el mindenkinek!
Körbevettek. Bejutottak a szemétládák.
Viszik be az embereket.
Megvárták, amíg besötétedik, és lelép a média.
Kérlek, segítsetek!
Nyissátok ki a kaput!
Ne!
Rajta!
Egységben az erő!
A nőgyűlölő állam A gyilkos oldalán van
Gyere velem! Ne félj! Gyere!
Itt a kislányod. Nincs semmi baj. Megvédünk.
Mindenki feküdjön a földre!
A San Luis Potosí-beli Voz y Dignidad por los Nuestros közösségét
több mint 300, az eltűnt szeretteit kereső család alkotja.
Mexikóban a drogellenes háború meghirdetése óta
a hivatalos statisztikák szerint több mint 90 000-en tűntek el.
De itt nem csupán számokról van szó, hanem emberekről.
Milynali Piña Pérez
José Arturo Domínguez Pérez
Alexis Domínguez Pérez
Ignacio Pérez Rodríguez
Aldo de Jesús Pérez Salazar
Daniel Elías Mendiola Acosta
Gerardo Uribe Rodríguez
Fidel Barragán Salazar
José Manuel Yáñez Torres
Juan Carlos Martínez Hernández
Edgar Daniel Hernández Torres
Moisés Gámez Almanza
Perla Guadalupe Padrón Castillo
Guillermo Díaz Niño
Daniela Mabel Sánchez Curiel
Gustavo Nájera Ayllón
Lizbeth Hernández Cervantes
Zahira Itzel Hernández Díaz
Adulfa Pomposa Cerqueda Martínez
Roberto Córdoba Ruiz
Erik Flores Cortés
Jesús Rodolfo Franco Galindo
MARÍA JOSÉ CÓRDOVA KÖSZÖNETNYILVÁNÍTÁSA
Köszönet a szüleimnek, a testvéreimnek.
Nataliának az új kalandért. Julietának a közreműködésért.
Rafielnek, Manolónak. Chivinek. Gabriel Nunciónak. A Bengalának.
Bárbarának, Fedének. Karlának. Gabrielának, Vicksnek, Maríának.
A San Luis Potosí-aknak a szívélyes fogadtatásért.
A San Luis Potosí-i egyetemnek. A barátaimnak.
KARLA BADILLO KÖSZÖNETNYILVÁNÍTÁSA
A szüleimnek és a testvéreimnek. Nataliának a megható történetért.
María Josénak és Rafának az útmutatásért.
Fedének, Bárbarának, Gabynak és Julietának a közreműködésért.
A Voz y Dignidadnak a kitartásukért. A stábnak. A potosíi egyetemnek.
Az én imádott, szürreális San Luis Potosímnak.
Mindenkinek, aki megosztotta velünk a történetét, fájdalmát, reményeit.
NATALIA BERISTAIN KÖSZÖNETNYILVÁNÍTÁSA
Ez a film nem jöhetett volna létre azon nők dühe, vidámsága, intelligenciája,
elszántsága és bátorsága nélkül,
akik mindmáig eltűnt szeretteiket keresik.
Ők alkotják nemzetünk élő lelkiismeretét.
Köszönet mindazoknak, akik megosztották történetüket, és utat mutattak.
Anyámnak. A lányomnak.
Az alábbi szervezetek és mozgalmak
végigkísértek a film forgatása során.
Rendkívül sokat segítettek a Zaj létrejöttében.
A feliratot fordította: Somogyi Tímea