PRIANIE
Kde bolo, tam bolo, žil jeden mladý muž,
ktorý veril, že nie je nič dôležitejšie ako prianie.
Iste, nie obyčajné prianie.
Také, ktoré nosíte v srdci.
Ktoré vás robí tým, kým ste.
Ale tiež chápal, aké nemožné môže byť
si takéto prianie splniť.
Ako ľahko sa sny môžu zrútiť.
A tak sa rozhodol niečo s tým urobiť.
Neúnavne študoval kúzla celého sveta
a stal sa mocným čarodejníkom,
schopným chrániť pred zlom či zlovôľou priania mu zverené,
a ľuďom dobrým a toho hodným tieto priania aj splniť.
Čarodejník nevedel, či svet bude jeho dar chcieť.
Ale so svojou vernou manželkou našli priam dokonalý ostrov
uprostred Stredozemného mora.
A vybudovali kráľovstvo ako žiadne iné,
kde všetci, každá rodina, nech prišli odkiaľkoľvek, boli vítaní.
Môže loď ísť rýchlejšie?
A na ich radosť ľudia prichádzali
odvšadiaľ a usadili sa tam,
vyjadrili svoje prianie a vďačnosť za jeho ochranu
s veľmi reálnou nádejou, že sa raz aj splní.
A všetci sa zhodnú,
že nikto si to nezaslúži viac ako...
môj starý otec.
Tento milujúci...
a krásny muž,
ktorý má dnes sto rokov.
Skončil si?
Dohovoril si?
Valentino nikdy nestíchne.
Kiežby sme ti tak rozumeli.
Kráľ na dnes zvolal Slávnosť prianí!
Je to tu!
Nemôže byť náhoda, že kráľ zvoláva Slávnosť prianí
na tvoje narodeniny.
Ťuk, ťuk, ťuk a klop na drevo.
Prišiel tvoj deň, Saba.
Ja to cítim.
Asha, upečme koláč.
Nie.
Ale mám ho rád.
No ale ja nemôžem.
Sprevádzam nových a potom...
Pomáham. Pomáham Dahlii.
Hej. Takže...
- Prečo to vravíš tak? - Ako?
Čo chystáš?
Prečo si to myslíš?
Lebo poznám tvoje pauzy.
Dospievam.
Moje pauzy sa menia.
Asha!
Nemôžem, zmeškám.
Uvidíme sa na slávnosti!
Tú si nedám ujsť.
Mám z toho dobrý pocit!
Tu som!
Tu som. Tu som!
Len chvíľočku.
Kým chytím dych.
Hola, šalom, salam.
Ste pripravení?
Víta ťa Rosas Ten nádherný svet
Miesto zázrakov úžasných Viac takých niet
Viem, takáto ríša Je snáď jediná
Všetko môžeš, tu snívať Sa nádherne dá
Tancuj ak chceš, tu smieš
A nový účes môžeš mať tiež
Letieť k výšinám!
Ak tajnú túžbu máš, poď k nám
K nám príď, priania splnia sa v Rosas
Áno, môžeš si vymyslieť čokoľvek
U nás všetko dá sa
K nám príď Priania splnia sa v Rosas
Tu nik zármutok nepozná
Všade len pokoj, radosť, krása
Tu môj je svet, aj tvoj
A domov náš
Už víta ťa Rosas
Takže, už mnoho liet nám vládne tu kráľ
On tejto ríši svoj um venoval
On v rukách má blesk A žiari mu zrak
Nie, len žartujem.
Ale moc veru má
On všetko vie
Kúzli rád
Ja bozk mu tajne túžim dať
Och, no toto!
Len mávnutie
A tajné prianie splní ti hneď
Hej, keď príde čas a ty máš osemnásť
Tak mu verejne prianie Do rúk odovzdáš
Magnifico má naše priania a sny
A raz mesačne Niekomu jedno splní
Budeš to ty? Ktovie?
Či môj Saba Sabino? Och, možno hej!
Bolí to?
Hrozí plač?
Nie, prianie nebude chýbať Vieš, že má ho kráľ
K nám príď, priania splnia sa v Rosas
Áno, môžeš si vymyslieť čokoľvek
U nás všetko dá sa
K nám príď, priania plnia sa v Rosas
Tu nik zármutok nepozná Všade len pokoj, radosť, krása
Tu môj je svet, aj tvoj
A domov náš
Už víta ťa Rosas
Ja svoje odovzdám.
Prianie zabudneš, keď ho odovzdáš?
Zabudnete bez ľútosti.
Chcem vidieť kráľa!
Máte šťastie. Dnes bude Slávnosť prianí.
Príďte sa pozrieť.
- Mám rád jedlo! - Dobrú chuť!
To je úžasné!
- Chcem tu žiť! - Aj ja.
- Nikdy neodídem. - Toto je výborné!
Pomôž mi!
Najkamoška a doktorka rozumu.
O hodinu mám pohovor
a som taká nervózna, že asi vybuchnem.
Pohovor. Aký pohovor?
Dahlia?
Myslíš pohovor s naším zamatovo chutnučkým fešáčikom kráľom.
Prosím, nehovor to tak.
Moja najkamoška, kráľova žiačka.
Budem slávna!
Neviem rozprávať.
Nemám slová.
Klesajú mi ústa? Tuším mi ovísajú.
Rýchlo, daj mi nejakú otázku.
Dobre, Asha, akú máš slabosť?
Slabosť?
Bláznim, keď som nervózna.
Nie, nie.
Príliš sa staráš.
Áno? Počkať. To je slabosť?
A to je výborné.
Nemáš za čo.
Len pokoj.
Máš okolo seba priateľov.
Koláčiky?
- Koláčiky! - Tie milujem.
- Ja prvý! - Pozor!
- Uhnite! - Áno, áno!
Koláčiky!
Ja chcem.
- Nabok! - Pomalšie!
- Uhni! - Milujem ich.
- Safi, sú s citrónom. - Nie.
Áno.
Život je taký nespravodlivý.
Tu máš môj.
Bazeema, kde si sa tu vzala?
Ahoj.
Tu máš aj môj. Ja nemôžem.
Ach, áno. Tvoj pohovor s kráľom.
Hej, pozri na mňa.
Neboj sa. Budeme tu, keď to nevyjde.
Gabo.
Aha, tu sú koláčiky.
Safi na ne kýchol.
Vďaka.
Fuj.
Takže...
Neviním ťa, že chceš obísť systém.
Čo? Ja vôbec nechcem podvádzať.
No ták!
Vieme, ako to chodí.
Kráľovým žiakom sa priania plnia,
a obvykle aj priania ich rodiny.
Nie vždy.
Možno vždy.
Nemá tvoj Saba dnes sto rokov a stále čaká?
Ignoruj ho.
Nevraviac, že aj ty budeš mať 18.
Všetko najlepšie!
O pár mesiacov.
Nie dnes.
A keď odovzdáš svoje prianie kráľovi,
snáď nechceš skončiť ako tu Simon, však?
Čo je zlé so Simonom?
Ja neviem.
Teraz si akýsi nudný.
Bez urážky.
Stal som sa nudným?
Všetci si to myslíte?
- Hapčí. - Nie nudný. Len...
Tichší.
Simon, netráp sa. Si to stále ty
a tvoje prianie sa iste čoskoro splní.
Nie ako tvojmu chudákovi Sabovi, ktorý stále čaká...
Kráľovná.
- Veličenstvo. - Kráľovná.
Božinku.
Asha, kráľ ťa už očakáva.
Teraz? Meškám? Myslela som...
Nie. Predošlý pohovor...
To bola katastrofa!
... sa skončil skôr. Ideme?
Dobre, som pripravená.
Vôbec nie som.
Si v pohode.
Len nič nechytaj.
Nezabudni úklon
- a že ho milujem. - Čo?
Žartujem. To mu nehovor.
Vďaka. Naozaj.
Ahoj! Nerob si veľké nádeje!
Žiak musí vždy udržiavať oheň,
lebo kráľ má rád horúci čaj.
A tiež rád rozpráva. Až príliš.
- Ty len počúvaj. - Viem počúvať.
Niektoré veci môžu vyzerať čudne,
ale prečo ich čarodejník potrebuje,
- nie je tvoja vec. - Iste.
A predovšetkým
nechci splniť priania. Ani nežiadaj.
Áno, pani. Teda, nie, vaše veličenstvo.
Držím ti palce, Asha.
Áno?
Ďakujem, pani.
Ale... prečo?
Vidím, ako sa staráš o ostatných.
Vidno, ako miluješ kráľovstvo
a jeho ľud.
No, iste.
Taká dobrota bola vždy tou pravou podstatou mesta Rosas.
Tak, si pripravená predstúpiť pred kráľa?
To dúfam.
Hneď príde.
Idem chystať slávnosť.
Och, dobre.
Dovi.
Ohnivé kúzla...
Dejiny zaklínadiel.
Nie, nie. Nie.
Asha, tá kniha je zakázaná.
Zdravím. Len som...
Čo sa deje?
Ja som tak začaroval to sklo.
Ja len že tie vzory sú krásne.
Áno, ale tá kniha je nebezpečná.
Prečo ju máte?
Kráľ musí byť pripravený na všetko. Stoj.
Nehýb sa, nehýb sa!
- Nehýb sa, zariadim to. - Nie, nie.
Malý tréning.
Si v poriadku?
Nie. Ja...
Vlastne, áno.
A chápem, ak chcete, aby som odišla a viac sa neukázala.
Prosím, len nepreháňajme.
Si tu. Rozhodne si upútala moju pozornosť.
Tak hovor.
Prečo si myslíš, že máš byť žiačkou.
Dobre, takže...
Príliš sa starám.
Dobre, to je zaujímavé.
To je moja slabosť.
Asi by som mala začať tými zlými vecami.
Tak dobre.
A tvoje prednosti?
Fajn, že sa pýtate.
Rýchlo sa učím, snažím sa
a veľa pomáham.
A som mladá, čiže tvárna,
ale nie primladá, takže nie príliš tvárna.
A rada kreslím.
Vidíte toto?
Čo to akože je?
Koza.
- Skáče. - Iste.
- Vidíte? Skáče. - Opäť. To je výnimočný talent.
Je to talent?
No, vlastne len niečo, čo ma naučil otec.
- Tuším si tvojho otca pamätám. - Ozaj?
On bol filozof, však?
Stále rozprával o hviezdach.
Liezli sme na ten strom na útese,
ste tam len vy a hviezdy.
Viete, vravel:
„Hviezdy nás majú viesť,
„inšpirovať nás,
„pripomínať nám, aby sme verili v možnosti.“
Aj keď už bol chorý, brával ma von a snívali sme.
Snívala som, aby sa uzdravil.
Koľko si mala, keď zomrel?
Dvanásť.
Nie je to fér, však?
Keď som bol mladý, tiež som o veľa prišiel.
To som nevedela.
To je mi ľúto.
O celú rodinu.
Našu krajinu zničili
sebeckí chamtiví zlodeji.
Kiežby som vtedy vedel čarovať.
Vieš, založil som toto kráľovstvo,
aby bolo miesto, kde sú všetci v bezpečí.
Asha, nikto by nemal vidieť, ako mu jeho sny zničia pred očami.
Nikto by nemal žiť a každý deň cítiť bolesť z tej straty.
A preto robím to, čo robím.
A preto chcem pre vás pracovať.
Poď so mnou.
Si jedna z mála ľudí, čo som sem kedy pozval.
Ale ak ti mám veriť,
musím vedieť, že chápeš,
aké sú veľmi dôležité.
„Ony“?
Priania ľudí v Rosas.
Už ich aj sama cítiš, však?
Sú mi všetkým.
Prepáčte. Neviem, prečo som to povedala.
Nie, nie, správne.
Sú naozaj všetko.
Nečakala som, že budú také... živé.
Áno.
Vieš,
ľudia si myslia, že priania sú len myšlienky.
Ale nie, ony sú časť tvojho srdca.
Tá najlepšia časť.
Ak veríš, že šťastie na dosah máš
Chytiť sa skús
Ak túžby skrývaš, tak budem si priať
Nech splnené sú
Veď ľudia hľadajú zázrak, ja viem
Túžia ho nájsť
V prianí je úžasná moc a múdrosť čias
Vy ste pre mňa večným mámením
Vánkom ste a ja lietam s ním
Už sa v tých túžbach strácam Mne zdá sa
Priania strážiť mám
Ja svoj sľub vás chrániť nezrádzam
Náruč prianiam otváram
Ja svoj sľub vás chrániť
Nezrádzam
Dnes viem, zmizne každý bôľ
Dnes smiem letieť svetlom tmou
Dnes mení sa môj sen
Už túžbam skrývaným rozumiem
Ja vás tu budem strážiť a bdieť Vám nič hroziť nesmie
Ja všetko zvládnem, čisté srdce nesiem
Nesklamem a budem tu stáť
Vás nič nesmie raniť Vás tu budem chrániť
Veď priania strážiť mám
Ja svoj sľub vás chrániť
Nezrádzam
Náruč prianiam otváram
Ja svoj sľub vás chrániť
Nezrádzam
Prejdem cesty prašné kvôli vám
Štíty horské
Šíru pláň
Preplávam aj rieky, oceán Aj prúdy morské
Tie prekonám
Nezradím a pomoc prisahám
Na vás dozriem
Veď priania strážiť mám
Ja svoj sľub vás chrániť
Nezrádzam
Náruč prianiam otváram
Ja svoj sľub vás chrániť
Nezrádzam
Vieš, Asha,
kiežby si niekto prial byť najlepším žiakom,
akého čarodejník kedy mal.
Čo povieš?
Asha?
To je prianie môjho Sabu Sabina.
Dnes má narodeniny,
má sto rokov.
To je pôsobivé.
Vaše veličenstvo...
mohli by ste zvážiť
splniť dnes jeho prianie?
To bolo rýchle, však?
Vieš, väčšina ľudí čaká pár mesiacov,
aj rok,
než ma začnú o niečo žiadať.
Prepáčte.
- Nechcela som... - Nie, to nič. Nič.
Ukáž, ukáž mi ho.
To je krásne prianie.
Krásne.
Ale, bohužiaľ...
je príliš nebezpečné.
- Nebezpečné? - Tvoj Saba túži vytvoriť niečo,
čím inšpiruje ďalšiu generáciu.
Pekné prianie,
ale príliš neurčité.
Vytvoriť čo?
Možno rebelskú bandu?
Inšpirovať ju spraviť čo?
Možno zničiť mesto?
Môj Saba by nikdy nikomu neublížil.
- To si myslíš. - To viem.
Si mladá. Ty ešte nevieš nič.
A moja zodpovednosť je plniť len priania
podľa mňa dobré pre mesto Rosas.
Takže väčšina z týchto prianí sa nikdy nesplní?
Aj tak ich chránim ako všetky ostatné.
A nemôžete im ich vrátiť?
Čo prosím?
Priania, čo nesplníte,
môžete ich vrátiť.
Potom, čo ja viem, ľudia si ich môžu skúsiť splniť sami?
Ak sú nebezpečné,
zastavte ich, ale ak nie...
Vôbec to nechápeš.
Ľudia sem prídu, lebo vedia, že sami si sny splniť nevedia.
Je to obtiažne.
Je to nefér.
Dajú priania mne, dobrovoľne,
a ja zariadim, aby na svoje trápenia zabudli.
Zariadite, aby zabudli na tú najkrajšiu časť seba.
A oni nevedia, o čo prichádzajú.
Ale vy áno.
A teraz aj ja.
To nie je fér.
Môj Saba je dobrý.
Ľudia v meste sú dobrí.
Zaslúžia si viac, než...
Ja rozhodujem, čo si kto zaslúži!
Mi Rey?
Prepáčte, že ruším. Ale už je čas na slávnosť.
Naozaj, láska?
Usaď Ashu k sebe na pódiu.
Ó, nie, nie. Netreba.
Trvám na tom.
Si pripravené, mesto Rosas?
Ďalšia krásna noc v mojom kráľovstve.
Tak rád vás vidím.
Asi aj vy mňa.
Poporiadku.
Máme dvoch nových občanov, ktorí chcú odovzdať svoje priania.
Helena, Esteban,
budete tu veľmi šťastní, to vám sľubujem.
Prajte si niečo
a vypusťte to zo srdca.
Je to veľká úľava, však?
Zabudnite bez ľútosti!
Tak dobre...
kto si chce dať splniť svoje prianie?
Splňte moje! Tu som!
Viete, bol som dnes vyzvaný,
aby som vyskúšal
spraviť niečo nové.
Ďakujem, Asha.
A tak s jasnou mysľou a otvoreným srdcom plným lásky
splním prianie niekomu,
- kto trpezlivo čakal už dosť dlho. - To bude iste Sabino.
Sanii Osmanovej.
Kde je Sania?
- Tam je! Poď sem. - „Sania?“ To som ja!
To som ja!
Idem, ďakujem. Také vzrušujúce!
Sania Osmanová,
úprimne vravím,
že mi je naozaj veľkou radosťou
splniť to, po čom tvoje srdce túži,
vedieť šiť tie najkrajšie šaty
v celej krajine!
Moje prianie sa splnilo.
Chudák Saba.
Tak dlho čakal.
Vidíte, nikdy si nerobte veľké nádeje.
Asha.
Očividne tebe neponúknem miesto svojej žiačky.
Ale netráp sa,
budem chrániť prianie Sabu
aj tvojej mamy.
Navždy.
Mi Rey?
Šlo to dobre, nemyslíš?
Si hladná?
No tak, my jedlo nevyhadzujeme.
Jedzte a dobrú chuť.
Máš pravdu, Saba.
Skúsme vidieť to dobré.
Asha,
bola si jednou z mála adeptov
na to najváženejšie miesto v kráľovstve.
A, Saba,
vždy je nabudúce.
Pripime si na to.
Asha?
Saba...
musím ti niečo povedať.
Čo také, dieťa moje?
Nemyslím si,
že sa tvoje prianie
niekedy splní.
- Čo? - Prečo hovoríš niečo také?
Lebo mi to kráľ povedal.
Vraj je na to príliš nebezpečné.
Moje prianie je nebezpečné?
Nie. O to ide,
podľa mňa vôbec nie.
Ty si ho videla?
Videla.
A mal by si ho poznať.
Nie. Nie.
Nič nehovor.
Ale je také, také nádherné.
Magnifico si zjavne myslí niečo iné, tak...
Saba, čo mu dáva právo rozhodovať?
On je kráľ a...
on nám toto všetko umožnil.
Keby ste ich videli, keby ste ich cítili
ako ja, chápali by ste.
A nielen tvoje, Saba.
Je tam toľko úžasných silných prianí,
čo sa nesplnia, len...
- poletujú, bezmocné. - Asha!
Sadni si, upokoj sa.
Nemôžem! Nemôžem tu len tak sedieť.
Saba, poznať tvoje úžasné prianie
- a nepovedať ti ho. - Nepovedz.
Čo?
Môžeš odísť od stola.
Saba?
Prečo? Prečo chceš, aby som poznal prianie,
čo sa nesplní?
Ja som ne...
Veď je tvoje.
Ty mi chceš zlomiť srdce, dieťa?
Nie. Nie.
Ja by som nikdy nechcela...
Prepáč.
Asha!
Pravda nám vraj oči otvorí
Tak prečo z nej mám ten ťažký pocit?
Že pravdu poznám všetkým hovorím
No žijú v tmách a majú strach
A stále sú tak v jeho moci
Vraj mlčať mám, vravia mi „sadnúť“!
Čo ale s tým Keď ja už dávno k diaľkam bežím?
Svet, ktorý vytvoril Ten je iný, než sa zdá
Mladé dievča som No viem, že pravdu mám
Nech mi hviezda svieti, tmou ma vedie
Nocou žiari nad znaky varovné
Čo nové v diaľke čaká ma, to neviem
No túžba za snom ísť mi v srdci znie
Môžem si snáď priať
Priniesť niečo viac a nádej nájsť
Môžem si snáď priať
Priniesť niečo viac a nádej nájsť
Niečo viac
Tak skúšam rásť a kráčam životom
Snahu mám, robím, čo viem No zrazu prišiel zlom
Voľnosť cítim v sebe, silnie každým dňom
Tú v srdci mám, to musí von A stať sa gejzírom!
Ja viem, že iba tápem a sotva chápem tých, Čo vravia, stačilo hier
Pôjdem, kam cesta vedie No viem, že krokom stále chýba smer
Kto ukáže mi cestu Kto poradí mi, čo robiť
Tam niekde snáď sa skrýva cieľ
Hoc v nohách slabosť, no dívam sa vpred Aj ty si pevne diaľkou šiel
Nech mi hviezda svieti, tmou ma vedie
Nocou žiari nad znaky varovné
Či výzvy niekde čakajú ma Neviem
No túžba zdolať ich už vo mne vrie
Môžem si snáď priať
Priniesť niečo viac a nádej nájsť
Môžem si snáď priať
Priniesť niečo viac a nádej dať
- Hej - Môžem si snáď priať
- Hej - Priniesť niečo viac
Niečo viac
Môžem si snáď priať
Priniesť niečo viac a nádej dať
Cítiš to?
Čo sa to deje?
Nie. Nie, nie, nie.
Mi Rey,
rozmaznávaš nás svojimi kúzlami.
Čokoľvek to bolo,
bolo to nádherné.
To nie ja.
Čo?
A zasiahlo to moje priania.
Je to nejaké varovanie?
Myslím, že sa mi niekto vyhráža.
Kto by sa odvážil?
To bolo čo?
Cítil si to, však?
Bolo to úchvatné.
Bola to radosť a nádej
a možnosť a úžas...
v tom najláskyplnejšom svetle.
Môže svetlo milovať?
Hovorím hlúposti,
či nie?
To beriem ako áno.
Valentino!
Ustúp.
Strašidelné.
Počkaj!
Nie, nie, nie!
Dobre.
Ahojky.
Počkaj, čo to robíš?
To je súkromné!
Čo?
Čo si zač?
Vyzeráš trochu ako...
hviezda.
Ale to nemôžeš byť.
Teda,
želala som si...
Ale...
nie.
Áno?
To je bláznivé.
- Máme radi bláznivé! - Ja mám vidiny.
Čo to robíš?
Valentino, nejedz to!
Nezabralo to.
Kedy sa stane kúzlo?
Niečo sa stalo.
Ja rozprávam! Ja rozprávam.
Ja mám taký hlboký hlas?
Chutné.
Kúzlo chutí.
Iskrivé a korenisté.
Dobre, ja mám asi tak tisíc otázok,
prvá je:
„Ako som sa spojila s hviezdou
„vysoko na oblohe?“
A posledná:
„Ako je to možné?“
Len sa upokoj.
Na všetky tvoje otázky je jedna jednoduchá odpoveď.
A to je...?
Zamysli sa.
Nie sme iné, ty a ja.
Všetci sme...
Ohromení?
A úplne totálne stvorení z tej istej veľmi špeciálnej veci,
ktorou je...
Nádej?
Skúsme na to ísť inak.
Len mi povedz, prečo k hviezdam hľadíš Keď smer správny hľadáš?
Prečo vánok hrá sa rád A roztancuje kvet, ktorý zbadá?
A či v dreve čítať sa dá? Z čoho strom vyrastá?
A akú pravdu strážiť máš?
- Aj ty - Aj ja
A prečo v očiach Hĺbka vesmíru je ukrytá?
Len mi povedz, prečo k hviezdam hľadíš Keď smer správny hľadáš?
Ak stále pátraš, viac sa snaž Veď pomôže ti niekto z nás
A ak odpoveď ti stále uniká
Ja ju mám.
Aj keď cestu kropí dážď Aj keď v srdci smútok máš
A ak odpoveď ti stále uniká
Ty si star!
Hej!
Búm! V šoku si? Zmätok máš?
Ja viem o tom po celý čas
Tent svet je tu pre nás Vravím pravdu večnú
- Raz si nájdeš cestu - Mliečnu!
My všetci boli sme hmlovina
Hmota vesmírna čo v mori pláva Ale pod nami je hladina
A právo žiť s chodiť krajinou máme
- Lebo vieme - Sme tiež hviezdy slávne
Myš chrúme lístok a ten hľadá lúč
A odtiaľto sa berie plyn a vzduch
Stále zdá sa, že hrozí ti riziko Pád
No tak sa na huby pozri A pochopíš snáď
Tak tvoj prach je môj prach? Úžasné!
Ak stále pátraš, viac sa snaž Veď pomôže ti niekto z nás
A ak odpoveď ti stále uniká
Ty si star!
Si hviezda, no tak krásne žiar Zbav sa strachu, zbav sa chmár
A ak odpoveď ti stále uniká
Ja som star!
Každý z nás tu svoj príbeh píše
A v ňom sme si stále bližšie
To je základ Skús to chápať
Každý z nás tu má vlastný príbeh
Ak máš strach, či to vyjde S touto Hviezdou na to prídeš
- Uvidíš, čo z toho vzíde - Každý z nás tu má vlastný príbeh
Ak stále pátraš, viac sa snaž Veď pomôže ti niekto z nás
A ak odpoveď ti stále uniká
Ty si star!
Keď kráčaš diaľkou po cestách Raz prídeš na to, žiadny strach
A ak odpoveď ti stále uniká
Ja som star!
- Ja som star - Pozor, svet, ja to dám
- Hej! - Kto drsný imidž má?
- Kto? - Ja! Ja som star!
Ty si star!
Pozor, tá na to má! Hej!
Kto drsný imidž má?
- Kto? - Ty! Ty si star!
To bolo chrumkavé!
Cítila som prepojenie.
Robme to častejšie.
Škoda, že nevychádzame lepšie.
Vďaka, že si ma nezjedol, John.
Nemáš za čo, Bambi.
V pohode.
Toto je neuveriteľné.
A môj otec hovoril, že sme prepojení s hviezdami.
Preto som si priala...
a teraz si tu...
pre mňa.
Takže čo...
Počkať, plníš priania?
Nie, prepáč.
Zjavne nie.
Zabudni.
Len neviem, ako to funguje.
Chcela som viac pre svoju rodinu
a pre...
Nie, nie, nie.
Nie akože sebecky.
Len chcem, aby ich priania mali šancu.
Ale...
kráľ Magnifico má ich priania v zámku,
chytené v takých bublinách,
ktoré sú síce krásne,
ale sú v nich uväznené
a on ich nechce vrátiť.
Čo to robíš?
Opatrne!
Moju mamu pre tú vlnu ostrihali!
Áno, to je zámok.
Myslíš, že si ich vezmeme sami?
Ale nie je to krádež?
Predsa nemôžeme...
Iste,
veď ony mu nepatria, však?
No dobre, ale...
Počkaj!
Spomaľ! Potrebujeme plán!
To som chcel.
Idem!
Čaute!
Čo to bolo? Čo to bolo?
Kto to mohol prikázať?
Prečo tu nič nie je?
Mi Rey, čo sa tu stalo?
Neviem, komu čelíme,
a tieto knihy sú nanič!
Len dýchaj.
Nehovor mi dýchať.
Ja robím všetko pre to, aby sa to už nikdy nestalo.
A keď si ohrozený, nedýchaj.
Sústreď sa.
Vyčarovať také svetlo by si žiadalo kúzlo také mocné...
Nie, ty sám hovoríš: „Zakázané kúzla nie sú riešenie.“
Kráľ musí byť pripravený spraviť hocičo na ochranu kráľovstva.
Najskôr musíš ochrániť seba.
To aj robím.
Takto nie.
Nevieme nič o tej knihe.
Ty ovládaš silné kúzla.
Ale tá kniha...
Obávam sa, že ona ovláda teba.
Prosím ťa, odlož tú knihu.
Chceš odpoveď na to svetlo?
Navrhujem ti pozrieť sa na svoj ľud.
- Milujú ťa. - Ja viem.
- Spravili by pre teba všetko. - Iste.
Si ich najkrajší, najmilovanejší kráľ.
Máš pravdu.
Som krásny kráľ.
Láska moja, výborná rada.
Mesto má veľké šťastie, že ťa má.
A ja tiež.
Všetko je v poriadku.
Prestaneš sa mrviť?
Pútaš pozornosť.
Dobrý. Zdravím.
Viete, ja len...
Čo tam má?
Dobre.
Už môžeš vyjsť.
To je pyžamo?
Ďakujem. Som poctený.
Fajn, sústreď sa.
Spýtam sa Dahlie.
Musí sa dať nejako dostať do kráľovej pracovne.
A vás nesmie nikto vidieť.
Áno. Myslel som na to.
Hviezda by pútala pozornosť.
- Aj hovoriaca koza. - Čo?
Preto obidvaja zostanete tu.
So sliepkami?
Videla si, čo práve vyšlo z jej...
Hneď som späť. Buďte potichu.
No tak. Aj ty musíš uznať, Gabo,
že to svetlo bolo úžasné.
Asi to bola kliatba.
Koláčiky!
Nie! Tie sú pre kráľa!
Veverička mi práve popriala dobré ráno.
Na to nemám odpoveď.
To ani ja! Však?
Veď čo povieš veveričke?
Musím pozerať pod nohy.
Čo rozhádžeš, to umyješ.
Bolo to nechtiac.
Ako? Ako to vždy robíš?
Hej, ako sa ty a Saba dnes máte?
Zvládame to.
A sme zvedaví.
Ako sa jedlo dostane ku kráľovi?
Lokaji mu prinesú jedlo do jedálne.
A čo ak je kráľ v pracovni?
- Čo? - Vtedy čo?
Do pracovne chodiť nesmieme.
Detaily pozná len pár vybraných ľudí.
Vrátane teba?
Bez komentára.
- Dámy, prosím! - Kto tam je?
Ja nič nepočujem.
Dahlia, ak poznáš tajnú cestu,
musíš mi povedať.
Prečo? Čo to s tebou je?
Počkaj, počkaj!
Kam ideš?
Pozbierať vajcia.
Nie! Teda, dnes ja. Namiesto teba.
Nie, netreba, Asha.
Čo tvoje alergie?
To kýchanie ti asi nerobí dobre.
Ty sa ma snažíš pripraviť o sliepky?
- Vieš, že Safi ich má rád. - Áno.
- Si v poriadku? - Niečo s tebou je.
Čo skrývaš?
- Nič. - Život treba žiť!
A nikoho.
- Čo tam je? - Prečo sa potíš?
Nám môžeš povedať.
Uhni, inak vylomíme dvere!
Nie, nie, nie.
Fajn. Fajn!
Včera večer, po tom čo sa stalo,
som si priala...
pod hviezdou.
Čo máš päť?
A hviezda odpovedala.
Dobre, dámy!
Vaše krídla nelietajú, ale váš hlas áno!
Dobre, dámy,
veľký záver!
To sú moji priatelia.
Toto je objektívne nemožné.
Čo? Prečo si zo mňa smutná?
Simon má 18.
Už odovzdal svoje prianie kráľovi.
Nepamätám si, o čo som prišiel.
Neprijmi to.
Nie! Choď preč! Nie, nie!
Ja jediný si uvedomujem, že sa toto skončí veľmi zle?
Nie ak nikto o Hviezde nič nepovie.
Kúzla sú zakázané pre všetkých okrem Magnifica,
ktorý jediný má dovolené...
priania plniť.
Sám si dovolil.
Počkaj. Hviezda plní priania?
Nie, ale zrejme mi chce pomôcť ísť za tým mojím.
Ako dobrá víla.
Život nie je rozprávka!
Čo si si priala?
Nie, vieš čo?
Nehovor. Nechcem nič počuť.
To kráľ zvoláva ľudí.
Prosím, Magnifico nesmie vedieť o Hviezde.
A sľubujem, moje prianie vás nezasiahne ani neovplyvní.
Ani mesto.
To je veľký sľub, Asha.
Ale veríme ti.
Však... Kam šla?
Ako to robí?
Dobre. Nič nepovieme, Asha.
Jasné.
O tých sliepkach.
Sme s tebou.
Však, Gabo?
Nebonzujem.
- Čo si mi nepovedala? - Dobre.
Včera som mala istú nezhodu s kráľom.
- Čo? - Je to komplikované.
A?
Dahlia, čo by si robila, keby si vedela,
že priania ľudí, ktorých miluješ,
sa nikdy nesplnia?
Myslíš prianie tvojho Sabu?
A vďaka mne aj mamine.
Chcem ich priania vziať a vrátiť im ich.
Prišla si sem okradnúť kráľa?
To nie je krádež.
Tie priania mu nepatria.
A nemôžeš Magnifica poprosiť, aby ich vrátil?
Asi som zničila svoje šance Magnifica o niečo žiadať.
Takto jedlo ide do pracovne.
To je perfektné.
Nová lezecká trasa!
- Nevojdeme sa. - Uhni!
Si si tým istá?
Magnifico príde každú chvíľu.
A preto ho ty zdržíš.
Prosím, najkamoška?
Ako mám asi zdržať kráľa?
Ty niečo vymyslíš.
Si génius!
- Doľava. - A hore!
- Musím dosiahnuť na lano. - A ideme!
Prepáč, kričím ti rovno do ucha.
Ticho, ticho, ticho!
Viem, že všetci rozmýšľate o tom včerajšom
modrom svetle.
Ktoré som neprikázal a neschválil!
- Áno! - Čo?
Ale bolo to kúzlo dosť nemotorné a amatérske.
A navyše aj úplne zakázané.
Je tu medzi nami zradca,
ktorý porušil zákon.
Použil kúzlo, aby vás všetkých ohrozil!
Ale žiadny strach,
mne sa nevyrovná.
A uisťujem vás,
keď ho chytím, tak ho tvrdo
potrestám.
Asha.
Ide ti to hrozne pomaly.
Tuším sme tu.
Za dverami čaká dobrodružstvo!
Poďme.
Ach, nie.
Nie, nie. Zamknuté.
Vyvalím to!
Bez rohov to bolí.
Čo robíš?
Hviezda, len nič nerozbi.
Áno, ale neboj sa.
- Čo sa deje? - Do toho.
Rozhoď čarovný prach!
V pohode.
Áno!
Nie!
Mesto vás potrebuje.
Každá informácia by veľmi pomohla.
A ja viem, že vy ma nikdy, nikdy
nesklamete.
Ďakujem.
Vaše veličenstvo, počkajte!
Prosím!
Áno, hovor.
Dobre.
Zdravím.
Zdravím, ja som Dahlia.
Pečiem vám osobné koláčiky.
Fantastické. Ako pomôžem, Dahlia?
Vďaka za opýtanie.
Vravíte, že každá informácia pomôže.
Ale prakticky vzaté, čo sa vlastne počíta?
Dôkaz?
A čo nepriamy?
Z prvej ruky? Z druhej?
A čo tušenie?
Iste.
A čo tušenie?
Áno, hocičo.
O tom, kto či čo spôsobil to svetlo, pomôže.
Aj tušenie. Sem s ním.
Vraj amatérske kúzlo, ale vy
neviete, ako to spravil?
Čo?
Poviete, čo je „amatérske“?
Ide o to, čo vy viete.
Ide o vaše bezpečie
a hlavne bezpečnosť vašich prianí.
Naše priania nie sú v bezpečí?
Isteže sú!
Ako nové.
Snáď ich nepotreboval.
Áno, priania.
Toto sú dvere
a Magnifico mávol rukou a ony sa...
Dobre, a čo takto? Nič?
Alebo takto?
Takto? Či takto?
- Áno! - Šikulka!
Tímová práca!
Hviezda, fajn, že sa bavíš,
ale musíš sa sústrediť.
Nájdi Sabovo a mamine prianie
čím skôr!
Ako vieme, že sú v bezpečí? Nevideli sme ich.
A prečo? Prečo taký zákon?
A prečo si ich nepamätáme?
Pekne po jednom.
Keď sa už pýtame, čo ak ich chceme zmeniť?
Správne, priania sa menia.
Do radu, na každého príde.
Čo nás upokojí?
- Slávnosť prianí. - Áno.
Tá by nás všetkých upokojila.
- Prosím! - Hneď!
Teraz nie! Zlá chvíľa!
Priania, priania, priania!
Ticho!
Vy myslíte len na to?
Jedine na slávnosť prianí?
Dobre.
Ten, kto označí zradcu,
tomu prianie splním!
Čo?
Ale počujte!
Tomu, kto zradcovi pomáha,
ktokoľvek ma sklame,
tomu jeho prianie nesplním nikdy!
Počkať! Veličenstvo...
Dosť!
Tak drzo sa vypytovali!
To len preto, lebo im dávaš cítiť, že môžu.
Budem pri prianiach. A chcem len dobré správy.
Čo mám robiť? Mám oslnivú tvár
Tú som zdedil
Predsa hviezdne gény v sebe mám
Svet to vie, že som vznešený Som všemocný, vladár vážený
Som vášnivý, nie som dotklivý No tak uznajte, že som žičlivý
Prosím
Ak v núdzi si, dám ti cudzí šat
Mám vždy kopu múdrych rád
Ja dám ti ruku a poviem hneď: Henry
Podoprieť dom ty musíš A koho problém dusí
Ten nocľah tu má istý Všetko zadarmo ponúkam
Vždy všetkým chrbát istím A aj pre tvoj nárek vždy ucho mám
Len dávam, dávam, dávam, Čakám, že sa zavďačím vám
Len trocha úcty chcem
Či to sa vám veľa zdá?
A od vás len nevďak mám
Si úžasný Och, chvála, tá poteší
No skúste pridať
Si šéf, si kúl, si in, aj šik Viem!
Že ríšu som stvoril ja A vám nestačí? Nevďačný dav!
Hm, kritiku, to mám vážne rád No fajn, tak si to poďte vyskúšať
Vlani som splnil štrnásť prianí
No tak, to je predsa dosť
A zrazu kráľ sa spovedá? Ja cítim zlosť, taká nevďačnosť
Ja vždy vám chrbát podržím Nie, nikdy nezaváham
A s vami celý čas si Vždy podám vám dlaň
A od vás len nevďak mám
Od vás len nevďak mám
A od vás len nevďak mám
Nie, to som spraviť nechcel Verte, toto som nechcel
No dnes túžim spoznať silu týchto strán
Lebo o moc sa obrať nenechám
Tak odvar či masť či kúzlo mám riecť?
Hocičo, čo svetlo pošle preč
Vybral som tú knihu, som vinný
No zúfalý čas žiada zúfalé činy
Kde som bol? Už viem.
Zradca má svoj tajný plán No zničiť nesmie môj sen
Priznaj sa, čo zviedlo ťa Je hlúposť, náhoda, mýlka len
Keď vinníka spoznám Tak mám prianie splnené
Verte mi Ja vaše životy ochrániť viem
A od vás len nevďak mám
Od vás len nevďak mám
A od vás len nevďak mám
Od vás len nevďak mám
Och, od vás len nevďak mám!
Mám miesto, kde to vyriešime.
Ja som sa nebál, Sakina.
Lebo ako všetky kozy
verím, že čím väčšej výzve sme ochotní čeliť,
tým lepší život žijeme.
Saba,
viem, nechcel si poznať prianie, čo sa nikdy nesplní.
Ale teraz
si ho môžeš splniť.
Je také prosté,
také čisté.
Viem, že veríš, že robíš dobre, ale...
Nikdy som svoje prianie nemal odovzdať.
Toto patrí mne.
Saba...
Asha, možno nikdy nikoho neinšpirujem,
ale teraz mám aspoň šancu skúsiť to.
Nabudúce pôjdem po tvoje prianie, mama.
Presne tak, Asha.
Prezradili ťa.
Kde je?
Kde je hviezda?
Tu ti nič nepatrí!
Ako si to spravila?
Aké kúzla si použila?
Ja kúzla nepoznám.
Strhla si hviezdu z neba
a okradla ma.
Tie priania ti nepatria!
Nechcel si Sabovo prianie splniť.
A zaslúži si ho mať naspäť.
- Všetci si zaslúžia... - Povedal som ti,
ja rozhodujem, čo si zaslúžia.
Prosím, veličenstvo.
Spravila chybu. Viac už nie.
Ja viem, že nie.
Pripadá ti toto známe, Sakina?
Moje prianie.
Áno, tvoje prianie, ktoré si mi zverila do ochrany,
pretože všetci vieme, ako končia priania
v skutočnom svete.
Nedopadnú dobre.
- Mama! - Sakina. Nie!
To je čo?
Taký dar.
Celý ten čas som chránil priania nepoznajúc silu,
ktorú v sebe majú.
Mám pocit, že dokážem...
všetko.
Tá hviezda.
Musím ju mať.
Poďme! Rýchlo!
- Čo je to? - Hej!
- To je vlna? - Rýchlo.
Prosím zdomácnené zvieratá ako ja,
pomôžte nám!
Opatrne.
Dobre, Sakina. Drž sa!
Už niet kam ísť.
Tam je čln.
Rýchlo.
Vráťte sa do stajne.
Keby sa pýtali, hrajte hlúpych.
Plávajme na ostrovček.
Je najbližšie. Tam sa schováme.
Och, ďakujem.
Mama?
Moje srdce pozná ten pocit.
To je smútok.
Ale toto som nechcela.
Ja viem, moja.
Ja hlúpa som si myslela, že môžem niečo zmeniť.
Nič som si nemala priať.
Je to tak.
Moje prianie mojej rodine veľmi ublížilo.
A teraz sú ohrození všetci v meste...
kvôli mne.
Asha, nie.
Všetci sú v ohrození
kvôli Magnificovi.
Naše drahé mesto.
Otcovi by zlomilo srdce, keby vedel,
čo teraz vieme my.
Ja viem, čo si myslíš,
lebo si to myslím tiež.
- Oboch vás veľmi ľúbim. - Čo sa deje?
- Na ostrove... - Asha.
- ... sa skryte. - Čo robíš?
Musím ho zastaviť.
Je to nebezpečné!
Ja som to začala.
Musím to skončiť...
kvôli všetkým.
- Asha! - Nie!
Ja neviem plávať!
Perfiš.
- Žralok! - Čo?
Nie. Žiadneho nevidím.
Len to cvičím.
Spútať hviezdu...
Žezlo.
Také mocné žezlo, aj noc sa skloní pred mojou mocou.
Perfektné.
Jeden konár z horského jaseňa,
namočený v Tollensovom elixíre.
Tavené železo na silu,
meď na lesk.
A to najdôležitejšie,
moc prenesená z nevinných sŕdc troch ľudí.
Odvážili ste sa spochybniť ma
po všetkom, čo pre vás robím.
Nezaslúžite si splnenie priania.
Ale cezo mňa
môžete poslúžiť vyššiemu cieľu.
Drahý.
Taký smútok.
Áno!
Amaya, drahá, poď!
Nech ti môžem ukázať svoju novú hračku!
Tomu hovorím moc.
Ja žiarim?
Mám pocit, že áno. Áno?
Ako si mohol?
- Vieš, že zakázané kúzla sú... - Nedocenené.
Tak ako ja mojím ľudom.
Tým dievčaťom.
Ona za to môže.
Stiahla hviezdu z oblohy,
aby zničila moje dielo.
Asha?
Nie, len chcela vrátiť priania svojej rodine.
Ty obhajuješ zradkyňu, Amaya?
Nie. Nie.
Vieš, že by som nikdy nepomáhala zradcovi mesta.
Verila som v teba, odkedy som ťa spoznala.
Stvorili sme toto kráľovstvo spolu.
Nič pre mňa nie je dôležitejšie.
Výborne.
Teraz poďme na pódium.
Ja ju nájdem!
Toto všetko je len hrboľ na ceste.
Gigantický, obrovský hrboľ.
Musíme nájsť Dahliu a ostatných.
Ja vidím len nohy.
Pozrite na týchto úbohých ľudí!
Asha ukradla a zničila ich priania.
Musí zaplatiť!
Vravia, že jej rodina zmizla.
Iste ich zabila.
Toto celé je zle.
Ako sa tvárite!
To nič. V pohode.
Len hra so svetlom.
Ja vás milujem, ľudkovia!
Kráľovná vyzerá vydesene.
Dobre, dobre, dosť hier.
Asi myslíme na to isté.
Opäť.
Počkaj, nenápadne!
Asi všetci rozmýšľate, prečo ste tu.
Áno, hlúpe dievčisko s hviezdou
ničí priania.
Ale...
hádajte, kto odvážne vystúpil
a odhalil ju.
Váš potlesk si zaslúži...
Simon O'Donohue!
Simon?
Ja viem, viem!
Bol som rovnako prekvapený ako vy.
Tuto náš prispatý Simon.
Nebuď nervózny.
Buď hrdý! Ukáž svoju radosť!
- Veličenstvo? - Fíha.
Ja viem, hovoriaca myš,
ale nepanikárte.
Som úplne čistá
a mám pre vás dôležitý odkaz.
„Raz ste povedali: 'Dobrota je podstatou tohto mesta.'
„Vidím váš strach,
„ale mesto teraz potrebuje vašu pomoc.
„S láskou Asha.“
To s láskou bol môj nápad.
Tak, dovi.
Takže, môj drahý Simon,
si pripravený
vidieť svoje prianie?
Byť kráľov najstatočnejší,
odvážny a verný rytier!
Ale nie verný priateľ.
Je mi veľkým potešením
splniť ti to, po čom tvoje srdce túži.
- Nech žije kráľ! - Nech žije kráľ!
Nie je to nádhera?
Je ďalších šesť zradcov, veličenstvo.
Dahlia, Gabo, Dario,
Safi, Hal
a Bazeema.
Nájdite ich, aby mohli zaplatiť za svoju zradu.
Nájdite Ashu, aby ste boli odmenení.
Ale hlavne
mi nájdite tú hviezdu,
aby som mal moc
splniť všetky vaše priania!
Slepá chodba.
Slepá chodba s nezaprášeným mahagónom.
Našiel si to, Valentino.
Môj zadok to našiel.
Takže sem vždy ideš, keď sa vytratíš, Bazeema?
Vďaka, že si to tajila.
Introverti potrebujú útočisko.
Ja ti ho doprajem.
Tu sme v bezpečí.
Nie, to nikde.
Sme utečenci, vďaka Ashi.
Veď chcela len rodine vrátiť priania.
A ty si jej verila?
Je to pravda, Gabo.
- Skryte sa! - Všetci umrieme!
Ahoj, Asha.
Prosím, však si nezničila priania tých ľudí?
Isteže nie.
To Magnifico.
No to určite.
Počkať, kráľ sa choval hrozne...
hrozne...
Hrozne.
Simon vyzeral, že trpí.
Hej, až kým nás nebonzol.
Sme stratení!
Nie ak budeme bojovať.
Podviedol vás Magnifico nie je ten kráľ, akým sa zdá
Je v ňom zlo A zrazu pred nami sa celý mení
Hviezda želaní na zem zlietla A náš vládca zrazu pení, vydesený
To Hviezda sem priniesla Tieto zmeny
A náhle viem Že tajil pravú tvár
Že skrýval tieň
Vravel vám, že priania sú preč A že ich zničím, to je lož, lož, lož, lož
No sama to nezvládnem, nepohnem s ničím
Musí však niekto chrabro stáť
Inak sa nám zas môže smiať To viac nie
Čo v sebe má, už viem
Skúsi nám nádej navždy vziať
Nechcem sa dívať na náš pád
Dnes už nie
Čo v sebe má, už viem
Vstávaj, hej! Už mám toho dosť
- Ako sa správa - Hej!
Už naše kroky znejú Dun, dun, dun, dun
Hej!
On netuší, že niečo sa chystá
No vzbura ohňom planie v nás, čistá
- Je v nás vôľa a jasný cieľ - Uhm
Nápev vyšiel z našich pier Mocne znie
Znie
Čo v sebe má, už viem
Ktovie, ktovie kto vyhrá z nás
Aj tak vpred kráčam do nových čias
- Už to vrie - Vrie
Čo v sebe má, už viem
Len či vníma svieži nápev?
Či ten rytmus správne chápe?
Podcenil nás, ale smolu má
Hu, hej, hu, hej
- Prídeme s obrovskou slávou - A vziať si, na čo máme právo
- Vyhrá vraj hravo - Ale smolu má
Veľmi sa zmenil A sám zvolil temný smer
- Že chce byť - Vládcom nad šťastím
- Je zlé - Zlé
Čo v sebe má, už viem
Svoju lásku len na nás hrá
A dnes už viem, že to bol klam
Zostal tieň
- Čo v sebe má, to - Už to
- Každý vie
Čo v sebe má, už viem
Ahoj.
Veličenstvo, toto je Hviezda.
Ty si neuveriteľná.
Musíte vedieť...
že Magnifico sa naučil veľmi temné kúzla.
Má v úmysle polapiť Hviezdu.
Chce uchmatnúť všetku jej energiu pre seba.
Tak Hviezda musí ujsť, hneď.
Nie, nie. Ak niekto odíde,
tak ty.
Hviezda neodíde, kým nebudú priania voľné.
To znamená, že máte plán?
Isteže máme plán.
Zem fantázie na oblohe?
Čo tak Nikdyzem?
Perfektná opatrovateľka pre tvoje hrozné deti?
Puk, prásk!
Pravá láska, aké milé.
Takto končí pravá láska!
Mi Rey!
Ashu a Hviezdu videli v lese.
Naozaj?
Aké šťastie.
Zvoláme občanov,
nech vidia, ako ju chytíš?
Ále, už sme ich zvolávali dosť, nemyslíš?
Žartujem!
Nech znejú trúbky, Amaya.
Privediem to dievča aj hviezdu!
Dobre. Musíme konať rýchlo.
A potichu!
Odlákam Magnifica čo najďalej.
A keď odíde z paláca,
ty im pomôž oslobodiť priania.
Ja viem, dobre?
Aj ja sa bojím.
Počkaj. Čo to robíš?
Ó, palička.
Dobre.
A čo s ňou?
Je čarovná!
Ďakujem.
Musíš ísť. Už choď.
Dobre. To zvládnem.
Čo?
No tak, no tak.
Dobre.
Veľa šťastia, Asha!
Výzva prijatá.
- Páni. - Zdravím.
Svojím srdcom chápeme svet.
Aha, teplé nápoje!
- Hviezda! Si tu! - Vďakabohu.
A je to tu.
Otvoríme strechu
a Hviezda vráti priania.
Podľa kráľovnej máme hľadať veľké laná.
Žeby tieto laná?
Lezte hore!
Ako vravela moja mama:
„Ak niekto padá,
„nechajte ho!“
Nie, kamoš, tak to nie.
Poď späť, ja neznášam výšky!
Paráda!
A poďme na to!
To je výška!
Tu. Obsidiánový olej
ochráni pred stránkami.
Sú to priam návody
pre zlých a podlých ľudí.
Hľadaj niečo, čo porazí to žezlo, premôže jeho kúzla
alebo aspoň...
ich moc nad ním.
Vôbec ti nerozumiem!
Nehýbe sa!
Ťahám, ako vládzem!
Hej, Dario, kamoš!
Hádaj, čo sa robí s lanom?
Nie je čas na hádanky!
No tak. Je to jasné ako moja brada.
Musíte spolu.
Odpočítam to!
Jeden!
Dva!
Devätilión!
Dvadsať abeceda!
Čože?
Ja neviem počítať.
Teraz!
To je ono! Dajte do toho všetko!
Nie!
Je takmer neporaziteľný.
Kov žezlo nezlomí.
Kúzla jeho moc nepremôžu.
A nikto ho už neprivedie späť.
„Len raz prijmi zakázané čary
„a prepadneš im už naveky.“
Neviem zabočiť, neviem zabočiť!
Neviem odtrhnúť oči.
Pomôž mi, palička!
Páni!
Potrebujeme viac váhy!
No, nie je to pád, ak skočíš.
Tak dobre, fajn!
Za Rosas!
Všetci skočte!
Ja umriem!
Ja budem žiť!
To sú naše priania?
- Asi. - Sú slobodné!
Priania. Oslobodila ich.
Naše dievčatko.
Poďme!
Saba, máš sto rokov.
Ale mám silné odhodlanie. Áno!
Dokázali to!
Nie!
To je jedno. Už je neskoro.
Asha,
pre Magnifica nikdy nie je neskoro.
Simon?
Hviezda!
Ozaj si myslíš, že ma premôžeš?
Vďaka, John!
Kedykoľvek, Asha!
Prosím, neublíž mi!
Nemusíš sa báť mňa.
Bum!
Hviezda!
Prekvapenie.
Dobrý večer, Rosas!
Páni, hviezdy dnes krásne vyšli.
Ó, teda okrem teba.
Ty si chytená, však?
Ale čo ti poviem?
Ozaj, ozaj nemám rád, keď ma zradia!
Ty si ten, kto zrádza svoj ľud!
Nie, nie, nie.
Už ťa mám dosť.
Veličenstvo!
Tvoj malý trik nevyšiel, Amaya.
Aj tak mám, čo som chcel.
To je čo?
Ty priania nemôžeš oslobodiť.
Patria mne!
Teraz sa pokloň svojmu kráľovi.
Hviezda, uteč odtiaľ!
Nie!
Asha!
Ale ahoj, Asha.
Som rád, že si prišla.
Ako ti vyšiel
plán vziať svoje prianie do svojich rúk?
Počkaj.
Je mi to vlastne fuk.
Ahojky.
- Poďme na to. - Hviezda!
Nie!
Áno.
Zrkadlá, zrkadlá,
kto je najkrajší?
Ja!
Nie!
Vyhral som.
Priania sa naozaj plnia.
Ty si Hviezdu nezaslúžiš!
Vravím ti, rozhodujem ja!
Ó, to nie.
Už nikdy nikomu hviezda prianie nesplní!
Vlastne už nebudú žiadne nádeje,
žiadne sny
a žiadny únik.
Utečte!
Nebude šanca búriť sa.
Nikto nebude rozprávať báchorky.
Už nikto sa mi nikdy nevzoprie!
Ty si
nikto!
My sme
hviezdy.
Toľko hviezd tu predo mnou Dnes stojí
No tak žiarte len, tá cesta zmysel má
Musíš sa naučiť vzdať sa.
Lebo viem, že ak nás Naša túžba spojí
Jeho moc a kúzlo poraziť sa dá
Môžem si snáď priať
Ticho!
Môžem si snáď priať
- Môžem si snáď priať - Môžem si snáď priať
Priniesť ľuďom viac a nádej dať
Z nás len každý tápal a sotva chápal
Ako nájsť to, čo by chcel
Poďme, kam cesta vedie Už vieme, dáme krokom jasný smer
Stratili sme seba a verili, že nás chráni
No nádej klíči, máme cieľ
Priania musí všetkým naspäť vrátiť Vyletia aj bez krídel
Nie! Nie! Nie!
Prestaňte!
Nech nám hviezda svieti
Nocou žiari nad znaky varovné
Dnes odhodlanie v sebe každý nesie
A túžba spoločná nám v duši znie
Môžem si snáď priať
Nie!
Priniesť niečo viac a nádej nájsť
To sú moje priania!
Môžem si snáď priať
Priniesť niečo viac
A nádej dať
- Dokázali sme to! - Sú voľné!
- Moje prianie. - Je nádherné.
Ja si ho splním.
Už sa neviem dočkať.
Ten pocit.
Poď domov.
Tu si.
Moje nádherné prianie.
Mama, máš svoje prianie späť.
- Dieťa moje! - Asha!
Teším sa s vami!
Tento tu.
Čo nám k tomu povieš?
Asha,
mrzí ma to.
Je mi to tak ľúto.
Nečakám, že mi to odpustíš.
Ja som sa len bál, že budem musieť žiť bez...
nuž...
seba samého.
A veľmi som chcel v neho veriť.
To aj ja.
My všetci.
Nikdy never krásnej tváričke.
Preto sa kamoším s vami.
Poď ku mne.
Haló?
Tu je váš kráľ!
Amaya, vďakabohu!
Vidíš, čo mi urobila?
- Máš rád zrkadlá. - Nežartuj.
Hneď ma odtiaľto pusť.
Nie.
Čo? Po všetkom, čo som spravil pre teba, pre mesto,
dostanem tento nevďak?
Toto je to, čo si zaslúžiš.
Zaves to na stenu...
v žalári.
Prosím, nie! V žalári to hrozne smrdí!
Nech žije kráľovná!
Nech žije kráľovná! Nech žije kráľovná!
- Nikdy sme Magnifica nepotrebovali. - Magnifico, Šmagnifico.
Prepáčte. Sem, sem. Tu je.
Kráľovná Amaya, našla som ju!
Veličenstvo.
Ty vraj túžiš lietať.
A tu Peter chce postaviť lietajúci stroj.
- Ahoj. - Mali by ste spolupracovať.
Povedzte, ako pomôžem.
Ja len začínam.
Toto je viac, ako som vôbec kedy mohla snívať.
Ja snívam o utopickom veľkomeste, kde sú si všetky cicavce rovné
a nosia šaty!
Počkať. Kam si šla?
Ja viem.
Prepáč, zlomila som ju.
Počkať, to je čarovná palička?
Dobre, ďakujem, ale ďakujem, nie.
Mne čarovanie vôbec nejde.
Veď som strom obliekla do šiat.
Tak si ju vezmem ja.
Je pre Ashu.
Ale čo s ňou mám robiť?
Buď naša dobrá víla. Veď čo iné?
Nie, to ja nemôžem byť.
Či áno?
Ďakujem.
Dobre.
- Prepáč! - Clara!
A že prečo som taký mrzutý!
S Hviezdou na tom popracujú, však?
Och, nie.
Už ťa dobre poznám.
Čoskoro odídeš, však?
Aby si aj iní mohli niečo priať.
Budeš mi chýbať.
Ó, mám fakt vysoký hlas, keď plačem.
Valentino.
Ale čoskoro neznamená dnes.
Vďakabohu!
Úplne ma to premohlo.
Ale veď mám len tri mesiace.
Hviezda, ako sa ti vôbec poďakujeme?
To je ľahké.
Stále si niečo prajte.
A všetci žili šťastne až naveky
PRIANIE
Preklad Miro Kováčik