‫המשאלה
‫היה היה פעם בחור צעיר
‫שהאמין שאין דבר חשוב יותר ממשאלה.
‫לא כל משאלה, כמובן.
‫אלא משאלת ליבך.
‫המשאלה שהופכת אותך למי שאתה.
‫אבל הוא גם הבין כמה בלתי אפשרית
‫הגשמת המשאלה עלולה להיות.
‫באיזו קלות ניתן להשמיד חלומות.
‫אז הוא החליט לעשות משהו בקשר לזה.
‫הוא למד את קסמו של העולם ללא לאות,
‫והפך למכשף גדול,
‫שיכול להגן על כל משאלה שתינתן לו ‫מפני כל פגע או זדון,
‫ואפילו להגשים את המשאלה למי שטוב וראוי.
‫המכשף לא ידע אם העולם ירצה את מתנתו.
‫אבל הוא ואשתו הנאמנה מצאו אי מושלם,
‫אי שם בים התיכון.
‫ושם הם בנו ממלכה שאין דומה לה,
‫בה כל אחד, כל משפחה, ‫לא משנה מהיכן הגיעו, רצויים.
‫הספינה יכולה לשוט יותר מהר?
‫ולשמחתם, אנשים באו
‫והתיישבו שם מכל רחבי תבל,
‫נתנו את משאלתם ואת הערכתם על הגנתו,
‫בתקווה אמיתית מאוד שיום אחד היא תתגשם.
‫וכולם מסכימים
‫שאין מישהו שזה מגיע לו יותר מאשר...
‫סבא שלי.
‫אדם כל כך אוהב,
‫ונאה,
‫שחוגג היום את יום הולדתו ה-100.
‫זהו?
‫עכשיו הפסקת לדבר?
‫ולנטינו אף פעם לא מפסיק לדבר.
‫אם רק היינו יכולים להבין אותך.
‫המלך מכנס טקס משאלה היום!
‫זהו זה!
‫זה לא יכול להיות צירוף מקרים. ‫המלך מכנס טקס משאלה
‫ביום ההולדת שלך!
‫טפו, טפו, טפו ולדפוק על עץ.
‫זה הערב שלך, סבא.
‫אני מרגישה את זה.
‫אשה, בואי נאפה עוגה.
‫לא.
‫אבל אני מת על עוגות.
‫כלומר, אני לא יכולה.
‫אני מדריכה סיור, ואז...
‫אני עוזרת. אני עוזרת לדאליה.
‫כן, אז...
‫למה אמרת את זה ככה? ‫- איך?
‫מה את זוממת?
‫למה נראה לך שאני זוממת?
‫כי אני מכירה את הגמגומים שלך.
‫אני מתבגרת.
‫הגמגומים שלי משתנים.
‫אשה!
‫לא עכשיו, אני אאחר.
‫נתראה בטקס המשאלה!
‫לא אפספס אותו.
‫יש לי תחושה טובה בקשר לזה!
‫אני פה!
‫אני פה. אני פה.
‫רק שנייה.
‫אסדיר את הנשימה.
‫הולה, שלום, סלאם.
‫כולם מוכנים?
‫"ברוכים הבאים לרוזאס, בואו מכאן
‫"יצירות מופלאות נציג לכולם
‫"אין עוד מקום כה מלא הפתעות
‫"בו נפגשים מציאות וחלומות
‫"רוצים לרקוד קצת בינתיים?
‫"לגדל שיער עד כפות הרגליים?
‫"לטוס לחלל החיצון
‫"אז באתם למקום הנכון
‫"כי כאן, בעיר רוזאס
‫"תוכלו להפוך כל רצון למשאלה
‫"בלי שאלות
‫"כאן, בעיר רוזאס
‫"לא סביר שתהיו עצובים
‫"כשיש כל כך הרבה לגלות
‫"בית עבורי, עבורכם
‫"ועבור כולנו
‫"העיר רוזאס
‫"אז יש לנו מלך בשם מגניפיקו
‫"שבנה את רוזאס לפני שנים רבות
‫"עם ברקים במקום ידיים ‫ועיניים זוהרות"
‫לא, לא. אני צוחקת.
‫"אבל יש לו עוצמות
‫"הוא בדיוק כמונו
‫"רק משופר
‫"בא לי לנשק אותו עד מחר"
‫בחיי!
‫"הינף יד מופלא
‫"והנה, פוף! קיבלתם משאלה
‫"והאם הזכרתי שכשחוגגים 18
‫"מעניקים את משאלתם בטקס יפהפה
‫"כל משאלה שמתקבלת הוא שומר אצלו
‫"ופעם בחודש, מעניק למישהו את רצונו
‫"אולי יום אחד אתם תקבלו
‫"או סבא סבינו שלי ‫לא יכולה לחכות
‫"זה כואב?
‫"יורדות דמעות?
‫"לא, וגם לא תתגעגעו אליה ‫כשתגידו 'להתראות'
‫"כי כאן, בעיר רוזאס
‫"תוכלו להפוך כל רצון למשאלה
‫"בלי שאלות
‫"כאן, בעיר רוזאס
‫"לא סביר שתהיו עצובים ‫כשיש כל כך הרבה לגלות
‫"בית עבורי, עבורכם
‫"ועבור כולנו
‫"העיר רוזאס"
‫אתן את המשאלה שלי.
‫באמת שוכחים את המשאלה כשנותנים אותה?
‫שוכחים ולא מתחרטים.
‫אני רוצה לפגוש את המלך.
‫יש לך מזל. יש טקס משאלה הערב.
‫אתם מוזמנים.
‫אני מת על אוכל! ‫- תיהנו.
‫זה מדהים!
‫אני רוצה לגור פה. ‫- גם אני.
‫לא אעזוב לעולם. ‫- זה ממש טעים!
‫תעזרי לי!
‫חברתי הטובה ודוקטור להיגיון בריא.
‫הראיון שלי עוד שעה,
‫ואני כל כך לחוצה, שאולי אתפוצץ.
‫ראיון. איזה ראיון?
‫דאליה!
‫התכוונת לראיון אצל המלך המהמם ‫והמתוק מדבש שלנו.
‫אל תגידי את זה ככה.
‫החברה הכי טובה שלי, שוליית המלך.
‫אהיה מפורסמת!
‫שכחתי איך לדבר.
‫אין לי מילים.
‫הפה שלי צונח? נראה לי שכן.
‫מהר. תשאלי אותי שאלת ראיון.
‫טוב. אשה, מה החולשה שלך?
‫חולשה?
‫אני מאבדת היגיון כשאני לחוצה.
‫לא, לא.
‫אכפת לך יותר מדי.
‫באמת? רגע, זו חולשה?
‫לכן זה מושלם.
‫על לא דבר.
‫פשוט תירגעי.
‫את מוקפת בחברים.
‫עוגיות?
‫עוגיות! ‫- אני אוהב עוגיות.
‫אני קודם. ‫- זהירות.
‫זוז! ‫- כן, כן, כן!
‫עוגיות!
‫תני את העוגיות.
‫זוז! ‫- לאט לאט.
‫זוזו. ‫- אני מת על עוגיות.
‫סאפי, עוגיות לימון. ‫- אוי, לא.
‫יש!
‫החיים כל כך לא הוגנים.
‫קח את שלי.
‫באזימה, מאיפה הגעת?
‫היי.
‫קח גם את שלי. לא יכולה לאכול.
‫נכון, הראיון שלך עם המלך.
‫היי, תסתכלי עליי.
‫אל תדאגי. נתמוך בך כשתיכשלי.
‫גאבו!
‫אה, הנה העוגיות.
‫סאפי התעטש עליהן.
‫אה, תודה.
‫איכס.
‫בכל מקרה,
‫את לא אשמה בניסיון לרמות את המערכת.
‫מה? אני לא מנסה לרמות בכלום.
‫בחייך.
‫כולם מכירים את הסידור.
‫המשאלות של שוליות המלך מוגשמות,
‫ובדרך כלל גם המשאלות של משפחותיהם.
‫לא תמיד.
‫אולי תמיד.
‫רגע, סבא שלך לא חוגג היום 100 ‫והוא עדיין מחכה?
‫תתעלמי ממנו.
‫שלא לדבר על העובדה שגם את חוגגת 18.
‫יום הולדת שמח.
‫עוד כמה חודשים.
‫לא היום.
‫וכשתיתני את משאלתך למלך,
‫את לא רוצה לגמור כמו סיימון פה, נכון?
‫מה הבעיה עם סיימון פה?
‫לא יודע.
‫אתה די משעמם עכשיו.
‫בלי להעליב.
‫נהייתי משעמם?
‫כולכם חושבים ככה?
‫אפצ'י. ‫- לא משעמם, פשוט...
‫רגוע יותר.
‫סיימון, אל תדאג. אתה עדיין אתה,
‫ובטח יגשימו את המשאלה שלך בקרוב מאוד.
‫שלא כמו הסבא המסכן שלך, שעדיין מחכה...
‫המלכה.
‫הוד מלכותך. ‫- המלכה אמאיה.
‫בחיי.
‫אשה, המלך מוכן לקראתך.
‫עכשיו? אני מאחרת? חשבתי שאני...
‫את בסדר. הראיון האחרון...
‫זה היה אסון!
‫...הסתיים מוקדם. שנלך?
‫טוב, אני מוכנה.
‫אני ממש לא מוכנה.
‫את בסדר.
‫רק אל תיגעי בכלום.
‫אל תשכחי לקוד קידה
‫ולהגיד שאני אוהבת אותו. ‫- מה?
‫סתם. אל תגידי לו את זה.
‫יופי. תודה. תודה רבה.
‫ביי. אל תפתחי תקוות.
‫השוליה צריך לדאוג שהאש תמיד בוערת,
‫כי המלך אוהב את התה שלו חם.
‫הוא גם אוהב לדבר. לא מעט.
‫פשוט תקשיבי. ‫- אני טובה בהקשבה.
‫יש פריטים שעשויים להיראות משונים,
‫אבל למה מכשף צריך את מה שמכשף צריך,
‫זה לא עניינך. ‫- כן.
‫ומעל לכול,
‫אל תצפי לראות את המשאלות. אל תבקשי.
‫כן, גברתי. כלומר, לא אבקש, הוד מלכותך.
‫אני בעדך, אשה.
‫באמת?
‫תודה, גברתי.
‫אבל... למה?
‫אני רואה איך את דואגת לאחרים.
‫ברור כמה את אוהבת את הממלכה הזו
‫ואת אנשיה.
‫כמובן.
‫נדיבות כזו תמיד הייתה ‫מהותה האמיתית של רוזאס.
‫אז את מוכנה לפגוש את המלך?
‫אני מקווה.
‫וואו.
‫הוא מיד יגיע.
‫אלך לבדוק מה עם הטקס.
‫אה, טוב.
‫ביי.
‫"קסם האש",
‫"היסטוריית הלחשים".
‫לא, לא. לא, לא.
‫אשה, הספר הזה אסור.
‫היי. אני רק...
‫מה קורה פה?
‫כישפתי את הזכוכית.
‫רק חשבתי שהחריטות יפות.
‫כן, אבל הספר מסוכן.
‫אז למה להחזיק בו?
‫מלך צריך להיות מוכן לכול. רגע.
‫אל תזוזי. אל תזוזי.
‫אל תזוזי, אטפל בזה. ‫- לא, לא.
‫אימון קצר.
‫את בסדר?
‫לא. אני...
‫כלומר, כן.
‫ואני מבינה אם תרצה שאלך ‫ולא אראה פה שוב את פניי.
‫בחייך, בואי לא נגזים.
‫את פה. ובהחלט זכית בתשומת ליבי.
‫אז בבקשה.
‫תגידי למה את צריכה להיות השוליה שלי.
‫טוב, אז...
‫אכפת לי יותר מדי.
‫טוב, מעניין.
‫זו החולשה שלי.
‫חשבתי שעדיף להיפטר ‫מהדברים הרעים על ההתחלה.
‫בסדר גמור.
‫והחוזקות שלך?
‫שמחה ששאלת.
‫אני לומדת מהר ועובדת קשה,
‫ואני יודעת לעזור.
‫ואני צעירה, אז אפשר לחשל אותי,
‫אבל לא צעירה מדי, אז לא אחושל יותר מדי.
‫ואני אוהבת לצייר.
‫זה משנה משהו?
‫מה אני רואה פה?
‫עז.
‫היא קופצת. ‫- בהחלט.
‫רואה? קופצת. ‫- שוב. זה כישרון ייחודי.
‫קוראים לזה כישרון?
‫זה משהו שאבא שלי לימד אותי.
‫נראה לי שאני זוכר את אבא שלך. ‫- באמת?
‫הוא היה פילוסוף, לא?
‫תמיד דיבר על הכוכבים.
‫היינו מטפסים על העץ שעל הרכס הגבוה,
‫שבו אפשר להיות לבד עם הכוכבים.
‫הוא היה אומר,
‫"הכוכבים שם כדי להנחות אותנו,
‫"לעורר בנו השראה,
‫"להזכיר לנו להאמין בכך שדברים אפשריים."
‫אפילו כשהוא היה חולה, ‫הוא היה לוקח אותי בלילה כדי לחלום.
‫וכל מה שחלמתי עליו זה שהוא יחלים.
‫בת כמה היית כשהוא נפטר?
‫שתיים עשרה.
‫זה לא הוגן, מה?
‫כשאני הייתי צעיר, ‫גם אני חוויתי אובדן גדול.
‫לא ידעתי.
‫אני מצטערת.
‫כל המשפחה שלי.
‫האדמות שלנו הושמדו
‫על ידי גנבים אנוכיים וחמדנים.
‫אם רק הייתי יודע לכשף אז.
‫הקמתי את הממלכה הזו
‫כדי שיהיה מקום שבו כולם יהיו בטוחים.
‫אשה, אין סיבה שמישהו ‫יראה את חלומותיו נהרסים לנגד עיניו.
‫אין סיבה שמישהו יחיה את חייו ‫עם תחושת הכאב מהאובדן הזה בכל יום.
‫לכן אני עושה את מה שאני עושה.
‫לכן אני רוצה לעבוד בשבילך.
‫בואי איתי.
‫את אחד מהאנשים הבודדים ‫שאי פעם הזמנתי לכאן.
‫אבל כדי לסמוך עלייך,
‫אני צריך לדעת שאת מבינה
‫כמה הן חשובות.
‫"הן"?
‫המשאלות של רוזאס.
‫את כבר יכולה להרגיש אותן, לא?
‫הן הכול.
‫סליחה. אני לא יודעת למה אמרתי את זה.
‫לא, זה נכון.
‫הן באמת הכול.
‫לא ציפיתי שהן יהיו כל כך... חיות.
‫כן.
‫את מבינה,
‫אנשים חושבים שמשאלות הן רק רעיונות.
‫אבל לא, לא, הן חלק מליבך.
‫החלק הכי טוב.
‫"אם אושר היה דבר מוחשי
‫"הוא היה אתן
‫"אם הייתן מספרות לאיזו תחושה תגרמו
‫"זה היה לא ייאמן
‫"ואנשים מחפשים פלא כמוכן
‫"כל חייהם
‫"אתן עדיין מדהימות אותי ‫אחרי כל כך הרבה זמן
‫"אתן מושכות אותי כמו רוח חזקה
‫"מהופנט מהאחיזה
‫"לא רוצה להשאיר אתכן פה ‫אני רוצה
‫"להבטיח, כמוטל עליי
‫"אגן עליכן עד בלי די
‫"אשמור עליכן בזרועותיי
‫"אגן עליכן
‫"עד בלי די
‫"מהו כאב כשאני מביטה בכן
‫"אין לי דרך להסביר אתכן
‫"אפילו אם אנסה
‫"לעולם לא אחלום כמו שחלמתי
‫"אם מישהו היה פוגע בכן ‫אני לא מבינה איך זה יכול לקרות
‫"אלחם בשבילכן בדרכים מופלאות
‫"לא הרגשתי כך מעולם
‫"מקווה שיהיה בסדר ‫להישאר פה לצידכן
‫"להבטיח, כמוטל עליי
‫"אגן עליכן
‫"עד בלי די
‫"אשמור עליכן בזרועותיי
‫"אגן עליכן
‫"עד בלי די
‫"אם תרגישו שאבדתן, אולי
‫"אבוא למצוא אתכן
‫"אאייש את כל החזיתות
‫"אין אוקיינוס שלא אחצה ‫כדי להיות לצידכן
‫"פעמים רבות
‫"נשבעת שכך אגיב, בחיי
‫"אזכיר לכן
‫"ואבטיח, כמוטל עליי
‫"אגן עליכן
‫"עד בלי די
‫"אשמור עליכן בזרועותיי
‫"אגן עליכן
‫"עד בלי די
‫"עד בלי די"
‫את יודעת, אשה,
‫אשמח לראות מישהו ‫מבקש להיות השוליה הכי טובה
‫שאי פעם הייתה למכשף גדול.
‫מה דעתך?
‫אשה?
‫זו המשאלה של סבא סבינו שלי.
‫יש לו יום הולדת היום,
‫והוא בן 100.
‫מרשים.
‫הוד מלכותך,
‫אולי תשקול
‫להגשים את משאלתו הערב?
‫זה היה מהיר, מה?
‫רוב האנשים מחכים כמה חודשים,
‫אפילו שנה,
‫לפני שהם מתחילים לבקש ממני דברים.
‫אני מצטערת,
‫לא התכוונתי ל... ‫- לא, לא. זה בסדר.
‫הנה, תראי לי את המשאלה.
‫זו משאלה מקסימה.
‫מקסימה.
‫אבל לצערי...
‫היא מסוכנת מדי.
‫מסוכנת? ‫- סבא שלך רוצה ליצור משהו
‫שיעורר השראה בדור הבא.
‫משאלה נהדרת,
‫אבל מעורפלת מדי.
‫ליצור מה?
‫אולי המון מרדני?
‫לעורר בהם השראה לעשות מה?
‫אולי להשמיד את רוזאס?
‫סבא שלי לא היה עושה משהו שיפגע במישהו.
‫ככה את חושבת. ‫- ככה אני יודעת.
‫את צעירה. את לא באמת יודעת כלום.
‫בעוד האחריות שלי היא להגשים רק את המשאלות
‫שאני בטוח שיהיו טובות לרוזאס.
‫אז רוב המשאלות האלה לעולם לא יתגשמו?
‫ואני עדיין מגן עליהן כמו על כל השאר.
‫אתה לא יכול להחזיר אותן במקום?
‫סליחה?
‫המשאלות שלא תגשים,
‫אתה יכול להחזיר אותן.
‫ואז אולי אנשים ינסו להגשים אותן בעצמם?
‫אם הן מסוכנות,
‫אפשר לעצור אותם, אבל אם לא...
‫פספסת לגמרי את הנקודה.
‫אנשים באים הנה כי הם יודעים ‫שלא יוכלו להגשים את חלומותיהם לבד.
‫המסע קשה מדי.
‫יותר מדי לא הוגן.
‫הם נותנים לי את המשאלות שלהם, מרצונם,
‫ואני גורם להם לשכוח מהדאגות שלהם.
‫אתה גורם להם לשכוח את החלק הכי יפה בעצמם.
‫והם לא יודעים מה הם מפספסים.
‫אבל אתה יודע.
‫ועכשיו אני יודעת.
‫זה לא הוגן.
‫סבא שלי הוא טוב.
‫אנשי רוזאס הם טובים.
‫מגיע להם יותר מ...
‫אני מחליט מה מגיע לכולם!
‫מי ריי?
‫סליחה על ההפרעה, אבל הגיע הזמן לטקס.
‫באמת, יקירתי?
‫שאשה תשב איתך בבמה המרכזית.
‫לא. לא, לא. זה בסדר.
‫אני מתעקש.
‫אתם מוכנים, רוזאס?
‫עוד לילה יפהפה בממלכה שלי.
‫טוב לראות אתכם.
‫טוב להיראות.
‫דבר ראשון,
‫יש לנו שני אזרחים חדשים ‫שמוכנים לתת את המשאלות שלהם.
‫הלנה, אסטבן,
‫אתם תהיו מאוד מאושרים פה, אני מבטיח.
‫עכשיו תביעו משאלה,
‫ותשמרו אותה בליבכם.
‫זו הקלה רצינית, נכון?
‫שוכחים ולא מתחרטים!
‫טוב,
‫מי מוכן להגשים את המשאלה שלו?
‫תגשים את המשאלה שלי! פה!
‫היום אתגרו אותי
‫לקחת סיכון,
‫ולנסות משהו חדש.
‫תודה, אשה.
‫ועם בהירות ובלב פתוח ומלא אהבה
‫אני מעניק את המשאלה היום למישהו
‫שחיכה לה מספיק זמן בסבלנות. ‫- זה בטוח סבינו.
‫סניה אוזמן.
‫איפה סניה?
‫הנה היא! בואי הנה. ‫- הוא אמר "סניה"? זו אני!
‫זו אני!
‫פנו דרך. תודה. זה כל כך מרגש!
‫סניה אוזמן,
‫אני מתכוון כשאני אומר
‫שזהו באמת לעונג לי
‫להגשים לך את משאלת ליבך,
‫לתפור את השמלות הכי יפות
‫בכל הממלכה!
‫המשאלה שלי התגשמה.
‫סבא המסכן.
‫הוא חיכה המון זמן.
‫רואה, אסור לפתח תקוות לעולם.
‫אשה.
‫מן הסתם, לא אציע לך את תפקיד השוליה שלי.
‫אבל אל תדאגי,
‫עדיין אגן על המשאלה של סבא שלך,
‫ועל זו של אימך,
‫לנצח.
‫מי ריי?
‫זה הלך טוב, את לא חושבת?
‫את רעבה?
‫קדימה, אל תבזבזו אוכל.
‫תאכלו ותיהנו.
‫אתה צודק, סבא.
‫צריך להסתכל על הצד החיובי.
‫אשה,
‫היית בין המועמדים הסופיים
‫למשרה הכי יוקרתית בממלכה.
‫וסבא,
‫תמיד תהיה הפעם הבאה.
‫לחיי זה.
‫אשה?
‫סבא,
‫אני צריכה לספר לך משהו.
‫מה, ילדתי?
‫לא נראה לי...
‫שהמשאלה שלך...
‫תוגשם אי פעם.
‫מה? ‫- למה שתגידי דבר כזה?
‫כי ככה המלך אמר לי.
‫הוא אמר שהיא מסוכנת מדי להגשמה.
‫המשאלה שלי מסוכנת?
‫לא. זה העניין,
‫אני לא חושבת ככה בכלל.
‫ראית אותה?
‫כן.
‫ואתה צריך לדעת מה היא.
‫לא. לא.
‫אל תגידי כלום.
‫אבל היא כל כך יפה.
‫ברור שמגניפיקו חושב אחרת, אז...
‫סבא, מה נותן לו את הזכות להחליט?
‫הוא המלך,
‫וכל מה שיש לנו זה בזכותו.
‫אם היית רואה אותן, אם היית מרגיש אותן,
‫כמוני, היית מבין.
‫זו לא רק המשאלה שלך, סבא.
‫יש המון משאלות מופלאות ועוצמתיות
‫שלעולם לא יתגשמו,
‫שפשוט מרחפות ללא תקווה. ‫- אשה!
‫שבי, תירגעי.
‫אני לא יכולה! אני לא יכולה לשבת פה איתכם,
‫סבא, כשאני יודעת מהי משאלתך המדהימה,
‫ולא לספר לך. ‫- אז אל תשבי.
‫מה?
‫את רשאית לעזוב את השולחן.
‫סבא?
‫למה שתרצי שאדע על משאלה
‫שלא תוכל להתגשם?
‫אבל אני לא...
‫אבל זו המשאלה שלך!
‫את מנסה לשבור לי את הלב, ילדה?
‫לא. לא.
‫לעולם לא אנסה...
‫אני מצטערת.
‫אשה!
‫"האם האמת לא אמורה לשחרר אותך?
‫"אז מדוע אני מרגישה ‫כאילו היא עול על כתפיי?
‫"אם הייתי יכולה להראות להם כל מה שראיתי
‫"לפקוח את עיניהם לכל השקרים
‫"האם הם היו משנים את דעתם כמוני?
‫"אך כשאני מדברת, אומרים לי 'שבי'
‫"אך איך אוכל כשכבר התחלתי לרוץ?
‫"כאן היינו עד עכשיו ‫אך איננו שייכים לפה
‫"ואני אולי צעירה, אבל אני לא טועה, לא
‫"אז אני מביטה אל הכוכבים שינחו אותי
‫"ומתעלמת מכל תמרור אזהרה
‫"אם לדעת מה יכול להיות מניע אותי
‫"אז אעמוד בראש השורה
‫"אז את משאלתי אביע
‫"כדי שנוכל רחוק יותר להגיע
‫"אז את משאלתי אביע
‫"כדי שנוכל רחוק יותר להגיע
‫"היי, כן, כן, כן
‫"רחוק יותר
‫"לא ידעתי שאני צריכה מקום לגדול
‫"כשאמרו לי 'לא' ‫הסכמתי מיד, בלי לשאול
‫"עכשיו החופש בוער בעצמותיי
‫"אך אני מסתירה אותו ‫כדי שלא ישרוף הכול
‫"כי יש לי חששות והיסוסים ‫כיצד בכלל אתחיל לפעול?
‫"כבר נכנסתי למים ‫אבל אני עוד לא מוכנה לצלול
‫"אם רק יכוונו אותי ‫לכל כיוון שהוא
‫"להיכן ללכת ומה לעשות
‫"רגליי רועדות, אך ראשי מורם ‫כמו שלימדת אותי רבות
‫"אז אני מביטה אל הכוכבים שינחו אותי
‫"ומתעלמת מכל תמרור אזהרה
‫"אני בטוחה שמכשולים ‫יאתגרו אותי
‫"אבל אתמודד איתם בגבורה
‫"אז את משאלתי אביע
‫"כדי שנוכל רחוק יותר להגיע
‫"אז את משאלתי אביע
‫"כדי שנוכל רחוק יותר להגיע
‫"היי, כן, כן, כן ‫- אז את משאלתי אביע
‫"היי, כן, כן, כן ‫- כדי שנוכל רחוק יותר להגיע
‫"רחוק יותר
‫"אז את משאלתי אביע
‫"כדי שנוכל רחוק יותר להגיע"
‫את מרגישה את זה?
‫מה קורה פה?
‫לא. לא, לא, לא.
‫מי ריי,
‫אתה מפנק אותנו עם הקסמים שלך.
‫מה שזה לא היה,
‫זה היה מופלא.
‫לא עשיתי את זה.
‫מה?
‫וזה השפיע על המשאלות שלי.
‫זו איזושהי אזהרה?
‫אני מאמין שאיימו עליי.
‫מי יעז לאיים עליך?
‫מה זה היה?
‫גם אתה הרגשת את זה, נכון?
‫זה היה מחשמל.
‫זה היה אושר ותקווה
‫ואפשרויות ופלא,
‫בתוך אור כל כך אוהב.
‫אור יכול להיות אוהב?
‫אני נשמעת מגוחך,
‫נכון?
‫אקבל את זה כ"כן".
‫ולנטינו!
‫תתרחק.
‫מפחיד.
‫רגע!
‫לא, לא, לא!
‫אוקיי.
‫שלום לך.
‫רגע, מה אתה עושה?
‫זה פרטי.
‫מה?
‫מה אתה?
‫אתה נראה קצת כמו...
‫כוכב.
‫טוב, לא יכול להיות.
‫כלומר,
‫אני יודעת שהבעתי...
‫אבל...
‫לא.
‫כן?
‫זה משוגע.
‫אנחנו מתות על שיגעון! ‫- אני הוזה.
‫מה אתה עושה?
‫ולנטינו, אל תאכל את זה!
‫זה לא עבד.
‫מתי הקסם קורה?
‫קרה משהו.
‫אני מדבר! אני מדבר.
‫מי ידע שהקול שלי יהיה כזה נמוך?
‫טעים מאוד.
‫קסם זה לעיס.
‫תוסס וחריף.
‫טוב, יש לי כמה אלפי שאלות,
‫החל מ...
‫"איך הצלחתי לתקשר עם כוכב
‫"הרחק הרחק בשמיים?"
‫וכלה ב...
‫"איך זה אפשרי בכלל?"
‫פשוט תירגעי.
‫יש תשובה פשוטה מאוד לכל השאלות שלך.
‫והיא...?
‫תחשבי על זה.
‫את ואני לא שונים.
‫כולנו...
‫המומים?
‫ועשויים לגמרי בדיוק ‫מאותו דבר מיוחד מאוד...
‫שהוא...
‫תקווה?
‫בואי ננסה בדרך אחרת.
‫"האם תהית מדוע ‫אנחנו מחפשים תשובות בשמיים?
‫"או מדוע פרחים ברוח ‫הם רקדנים יפים וקלי רגליים?
‫"או מה יוצר את טבעות העצים ‫מצמיח עצי אורן מזרעים?
‫"מה עובר מדור לדור?
‫"אלייך ‫- ואליי
‫"ומדוע עינינו נראות ‫כמו גלקסיות מיקרוסקופיות?
‫"האם תהית מדוע ‫אנחנו מחפשים תשובות בשמיים?
‫"אל תשקיעי בחיפושים ‫על כל שאלותייך אנחנו עונים
‫"אם להבין מי אנחנו ‫אנו מנסים"
‫אל תביטי למרחקים.
‫"בשמיים ובחצרות הבתים ‫בליבך ובצלקות הפצעים
‫"אם את רוצה לדעת מי אנחנו מבפנים"
‫אנחנו כוכבים!
‫"כן!
‫"בום! האם העפנו לך את המוח?
‫"תמיד ידעתי, אי אפשר לשכוח
‫"היקום הוא חלק מכולנו, לא מאמש
‫"אנחנו חלק ממערכת... ‫- השמש!
‫"כולנו היינו ערפיליות ‫קטנטנות
‫"הפכנו להיסטוריה שלנו ‫מסופרנובות
‫"מוציאים מהתעלומה את השאלות ‫סוגרים מעגל
‫"קולטים הכול ‫- הכוכבים נחשפים מעל
‫"אנחנו אוכלים עלים והם אוכלים את החמה
‫"כל כדורי הגז ‫מגיעים משמה
‫"נראה שאת עדיין ‫די המומה
‫"תסתכלי על הפטריות ‫ותביני על מה המהומה"
‫אז האבק שלך הוא האבק שלי? נפלא!
‫"אל תשקיעי בחיפושים ‫זה בכל מקום, לא בעולמות רחוקים
‫"אם את רוצה לדעת ‫מי אנחנו מבפנים"
‫אנחנו כוכבים!
‫"תדעי שאת יצירה מופלאה ‫אפילו בעמקי החשכה
‫"אם את רוצה לדעת מי אנחנו מבפנים"
‫אנחנו כוכבים!
‫"הנה משל קטן ונחמד
‫"שמרגש אותי במיוחד
‫"אולי רק בבוקר ‫תביני שזה נקלט
‫"אנחנו סיפור המקור של עצמנו, גם את
‫"אם אני מסביר באופן בינוני ‫אתן לסטאר לעשות זאת במקומי
‫"זה עניין די מהפכני ‫- אנחנו סיפור המקור של עצמנו, גם אני
‫"אל תשקיעי בחיפושים ‫זה בכל מקום, לא בעולמות רחוקים
‫"אם את רוצה לדעת מי אנחנו מבפנים"
‫אנחנו כוכבים.
‫"לא משנה איפה מתחילים או מסתיימים ‫כולנו ביחד שותפים
‫"אם את רוצה לדעת מי אנחנו מבפנים"
‫אנחנו כוכבים!
‫"אנחנו כוכבים ‫- זהירות עולם, אנחנו באים
‫"היי, היי! ‫- מי כזה חתיך עכשיו?
‫"מי? ‫- אני! אני כוכב!
‫"אתה כוכב
‫"זהירות עולם, כולך נלהב! ‫היי, היי!
‫"אתם יודעים מי חתיך עכשיו?
‫"מי? ‫- אתה! אתה כוכב!"
‫זה היה מטורף!
‫מעולם לא הרגשתי כה מחוברת.
‫צריך לעשות את זה יותר.
‫חבל שאנחנו לא מסתדרים יותר טוב.
‫תודה שלא אכלת אותי, ג'ון.
‫אין בעיות, במבי.
‫הכול טוב.
‫זה מדהים.
‫ואבא שלי אמר שאנחנו מחוברים לכוכבים.
‫לכן הבעתי משאלה, ו...
‫עכשיו אתה פה.
‫בשבילי.
‫אז מה אני...
‫רגע, אתה מגשים משאלות?
‫לא, סליחה.
‫ברור שלא.
‫תשכח ששאלתי.
‫אני לא בטוחה איך זה עובד.
‫ביקשתי יותר בשבילנו, למשפחה שלי,
‫ול...
‫לא, לא, לא.
‫לא באופן אנוכי.
‫אני רק רוצה שיהיה למשאלות שלהם סיכוי.
‫אבל...
‫המלך מגניפיקו מחזיק את המשאלות שלהם בטירה,
‫בתוך מעין כדורים, בועות כאלה,
‫שהם מאוד יפים,
‫אבל מאוד כלואים,
‫והוא לעולם לא יחזיר אותן.
‫מה אתה עושה?
‫זהירות.
‫אימא שלי נגזמה בשביל הצמר הזה!
‫כן, זו הטירה.
‫כלומר, נחזיר אותן בעצמנו?
‫אם ניקח אותן, זו לא גניבה?
‫כלומר, אי אפשר...
‫כן,
‫הן לא שייכות לו, נכון?
‫טוב, בסדר, אבל...
‫חכה, חכה!
‫תאט! צריך תוכנית!
‫זה מה שהתכוונתי.
‫אני בא!
‫ביי ביי!
‫מה זה היה? מה זה היה?
‫מי שלט בזה?
‫למה אין פה כלום?
‫מי ריי, מה קרה פה?
‫אני לא יודע עם מי מתמודדים
‫והספרים האלה חסרי תועלת!
‫פשוט תנשום.
‫אל תגידי לי לנשום.
‫כל מה שאני עושה ‫זה כדי לוודא שזה לא יקרה שוב.
‫וכשמאיימים עליך, אתה לא נושם.
‫אתה מתרכז.
‫זימון אור כזה דורש כישוף כל כך חזק...
‫לא, אתה בעצמך אומר, ‫"קסם אסור הוא לא הדרך".
‫מלך צריך להיות מוכן לעשות הכול ‫כדי להגן על הממלכה שלו.
‫קודם, עליך להגן על עצמך.
‫זה מה שאני עושה.
‫לא ככה.
‫אנחנו לא מכירים את הספר הזה.
‫אתה שולט על קסם מופלא.
‫אבל הספר הזה,
‫אני חוששת שהוא ישלוט עליך.
‫בבקשה, תניח את הספר.
‫אם אתה רוצה תשובות בקשר לאור,
‫אני מציעה שתפנה לעמך.
‫הוא אוהב אותך. ‫- אני יודע.
‫הוא יעשה הכול בשבילך. ‫- כמובן.
‫אתה המלך הנאה והאהוב שלהם.
‫את צודקת.
‫אני באמת מלך נאה.
‫אהובתי, עצה נהדרת.
‫לרוזאס יש המון מזל שיש לה אותך.
‫וגם לי.
‫הכול בסדר.
‫אתה מוכן להפסיק לזוז?
‫אתה מושך תשומת לב.
‫היי. שלום.
‫אני פשוט...
‫מה יש בשק?
‫טוב.
‫אתה יכול לצאת.
‫זאת פיג'מה?
‫תודה. אתה מבין אותי.
‫טוב, ריכוז.
‫צריך לדבר עם דאליה.
‫חייבת להיות דרך ‫להתגנב לחדר העבודה של המלך.
‫בלי שמישהו יראה אותך.
‫כן, כן. אני שני צעדים לפנייך.
‫סטאר עלול להבהיל את ההמונים.
‫ממש כמו גדי מדבר. ‫- מה?
‫לכן שניכם נשארים פה.
‫עם התרנגולות?
‫ראית מה יצא מתוך ה...
‫אחזור בקרוב. תהיו בשקט.
‫בחייך. אפילו אתה חייב להודות, גאבו,
‫האור אתמול בלילה הרגיש מדהים.
‫זו בטח הייתה קללה.
‫עוגיות. ‫- עוגיות.
‫לא! אלה בשביל המלך!
‫סנאי אמר לי "בוקר טוב" עכשיו.
‫אין לי תגובה לזה.
‫גם לי לא. נכון?
‫כאילו, מה אומרים לסנאי?
‫אני חייבת להסתכל לאן אני הולכת.
‫נגעת, שטפת.
‫זו הייתה תאונה.
‫איך? איך את תמיד עושה את זה?
‫היי, מה שלומך והסבא המסכן שלך הבוקר?
‫מתמודדים.
‫וסקרנים.
‫איך המטבחים מביאים אוכל למלך?
‫המגישים מביאים את הארוחות שלו לחדר האוכל.
‫וכשהמלך אוכל בחדר העבודה?
‫מה? ‫- מי מביא לו אז?
‫חדר העבודה שלו מחוץ לתחום.
‫הפרטים ידועים רק למעטים.
‫כולל אותך?
‫אין תגובה.
‫גבירותיי, בבקשה. ‫- מי שם?
‫אני לא שומעת כלום.
‫אם את מכירה דרך סודית לחדר העבודה,
‫את חייבת לספר לי.
‫למה? מה קורה איתך?
‫רגע, רגע, רגע.
‫מה אתה עושה?
‫אני צריך לאסוף ביצים.
‫לא! כלומר, תן לי. אני אאסוף בשבילך.
‫לא, זה בסדר, אשה.
‫אבל האלרגיות שלך!
‫כל העיטושים האלה, הם לא טובים לך.
‫את מנסה לקחת ממני את התרנגולות?
‫את יודעת שסאפי מת על התרנגולות. ‫- נכון.
‫את בסדר, אשה? ‫- משהו קורה איתך.
‫מה את מסתירה?
‫כלום. ‫- חיים צריך לחיות!
‫ואף אחד.
‫מה קורה שם? ‫- למה את מזיעה?
‫את יכולה לספר לנו הכול.
‫זוזי או שנפרוץ את הדלת!
‫לא! לא, לא.
‫בסדר. בסדר!
‫אתמול בלילה, אחרי שהכול קרה,
‫הבעתי משאלה...
‫אל כוכב.
‫מה את, בת חמש?
‫והכוכב ענה.
‫יפה, גבירותיי.
‫הכנפיים שלכן לא יכולות לעוף, ‫אבל הקולות שלכן כן!
‫טוב, גבירותיי...
‫לסיים בגדול!
‫אלה חברים שלי.
‫זה בלתי אפשרי, אובייקטיבית.
‫מה? למה אני מעציב אותך?
‫סיימון בן 18.
‫הוא כבר נתן את המשאלה שלו למלך.
‫אני לא זוכר מה איבדתי.
‫אל תקבל את זה.
‫לא. תתרחק! לא, לא, לא!
‫אני היחיד שמבין שזה הולך להיגמר רע מאוד?
‫לא אם כולם ישמרו על סטאר בסוד.
‫הקסם אסור לכולם מלבד מגניפיקו,
‫שהוא גם היחיד שיש לו אישור...
‫להגשים משאלות.
‫הוא אישר לעצמו.
‫רגע. סטאר מגשים משאלות?
‫לא, אבל נראה לי ‫שהוא רוצה לעזור לי להגשים את שלי.
‫כמו הפיה הטובה.
‫החיים הם לא אגדה.
‫מה ביקשת?
‫לא, יודעת מה?
‫אל תספרי. אני לא רוצה חלק בזה.
‫זו קריאת המלך להתאסף.
‫בבקשה, אסור שמגניפיקו ידע על סטאר.
‫ואני מבטיחה, המשאלה שלי ‫לא תפגע בכם או תשפיע עליכם.
‫או על רוזאס.
‫זו הבטחה רצינית, אשה.
‫אבל אנחנו סומכים עלייך.
‫נכון... לאן היא הלכה?
‫איך היא עושה את זה?
‫זה בסדר. לא נספר לאף אחד, אשה.
‫כן.
‫בקשר לתרנגולות.
‫אנחנו נדאג לך.
‫נכון, גאבו?
‫אני לא מלשין.
‫מה את לא מספרת לי? ‫- טוב. טוב.
‫אתמול, קראתי תיגר על המלך, בערך.
‫מה? ‫- זה מורכב.
‫ו...?
‫דאליה, מה היית עושה אם היית מגלה
‫שהמשאלות של היקרים לליבך
‫לעולם לא יתגשמו?
‫את מתכוונת למשאלה של סבא שלך?
‫והודות לי, גם של אימא שלי.
‫באתי לקחת את המשאלות שלהם, ‫כדי להחזיר להם אותן.
‫באת כדי לגנוב מהמלך?
‫זו לא גניבה.
‫המשאלות לא שייכות לו.
‫ואת לא יכולה פשוט לבקש אותן ממגניפיקו?
‫נראה לי שהרסתי את הסיכוי שלי ‫לבקש ממגניפיקו כל דבר.
‫ככה מכניסים אוכל לחדר העבודה.
‫זה מושלם.
‫דרך חדשה לטפס! ‫- זהירות!
‫אין מספיק מקום. ‫- אחורה.
‫את בטוחה בקשר לזה?
‫מגניפיקו עלול לחזור בכל רגע.
‫לכן את תעכבי אותו.
‫בבקשה ותודה, חברה שלי?
‫איך אני אמורה לעכב מלך?
‫תחשבי על משהו.
‫את גאונה!
‫שמאלה. ‫- למעלה!
‫אני צריכה להגיע לגלגלת הזו. ‫- ונוסעים!
‫סליחה, זה היה בתוך האוזן שלך.
‫שקט, שקט, שקט!
‫אני יודע שכולכם תוהים בקשר לאור הקטן הזה
‫אתמול בלילה.
‫אור שלא ביקשתי או אישרתי!
‫כן! ‫- מה?
‫זה היה קסם, אם כי מגושם וחובבני למדי.
‫זה היה גם אסור לחלוטין.
‫יש בינינו בוגד
‫שעבר על החוק.
‫הוא השתמש בקסם כדי לסכן את כולכם!
‫אבל אל תדאגו,
‫הוא לא מהווה לי תחרות.
‫ואני מבטיח לכם,
‫שכשהוא ייתפס, הוא ייענש
‫בחומרה.
‫אשה.
‫את ממש איטית בזה.
‫נראה לי שהגענו.
‫הרפתקה ממתינה מעבר לדלת!
‫קדימה.
‫אוי, לא.
‫לא, לא, לא. זה נעול.
‫אנגח בזה.
‫זה כואב בלי קרניים.
‫מה אתה עושה?
‫סטאר, אל תשבור כלום בבקשה.
‫כן, אבל אל תעצור את עצמך.
‫מה קורה פה? ‫- תתפרע.
‫תעיף אבקת קסם.
‫יהיה בסדר.
‫יש!
‫לא!
‫רוזאס זקוקה לכם.
‫כל מידע יועיל מאוד.
‫ואני יודע שלעולם
‫לא תאכזבו אותי.
‫תודה.
‫הוד מלכותך, חכה!
‫בבקשה!
‫כן, דברי.
‫טוב.
‫היי. היי.
‫היי, אני דאליה.
‫אני מכינה את עוגיות מגניפיקו שלך.
‫נפלא. איך אפשר לעזור, דאליה?
‫תודה ששאלת.
‫אמרת שכל מידע יועיל.
‫אבל מבחינה מעשית, מה נחשב מידע?
‫מידע ראייתי?
‫מה לגבי נסיבתי?
‫ממקור ראשון? מקור שני?
‫מה לגבי תחושות בטן?
‫בטח.
‫מה לגבי תחושות בטן?
‫כן, כל מידע.
‫כל מידע על מי או מה גרם לאור יועיל.
‫אז כן. תנו תחושת בטן.
‫אמרת שזה קסם חובבני.
‫למה אתה לא יודע איך הוא נעשה?
‫מה?
‫אולי תוכל להגדיר "חובבני"?
‫העניין הוא מה שאתם יודעים.
‫העניין הוא הביטחון שלכם,
‫והכי חשוב, ביטחון משאלותיכם.
‫כלומר, המשאלות שלנו לא בטוחות?
‫בטח שכן!
‫כמו חדש.
‫מקווה שהוא לא הזדקק לזה.
‫כן, המשאלות.
‫זו דלת,
‫ומגניפיקו נופף בידו, ואז היא...
‫טוב, מה לגבי זה? כלום?
‫או זה?
‫זה? או זה?
‫יש! ‫- הצלחת!
‫עבודת צוות!
‫סטאר, אני שמחה שאתה נהנה,
‫אבל אתה חייב להתרכז.
‫תמצא את המשאלות של סבא שלי ואימי
‫כמה שיותר מהר.
‫איך נדע שהמשאלות בטוחות? ‫אף פעם לא רואים אותן.
‫למה אסור לראות אותן? למה זה חוק?
‫ולמה אסור לזכור אותן?
‫שאלה אחת בכל פעם.
‫אם כבר שואלים, מה אם נרצה לשנות משאלה?
‫כן, משאלות יכולות להשתנות.
‫תעמדו בטור, לכולם תהיה הזדמנות.
‫אתה יודע מה ינחם אותנו?
‫עוד טקס משאלה. ‫- כן.
‫זה ישפר לכולנו את מצב הרוח.
‫בבקשה! ‫- אפשר עכשיו!
‫לא עכשיו! תזמון גרוע!
‫משאלות, משאלות, משאלות!
‫שקט!
‫זה כל מה שאתם יכולים לחשוב עליו?
‫טקס המשאלות.
‫בסדר.
‫מי שימצא את הבוגד,
‫משאלתו תתגשם!
‫מה?
‫אבל תקשיבו לי,
‫כל מי שיעזור לבוגד,
‫כל מי שיאכזב אותי,
‫משאלתו לא תתגשם לעולם!
‫רגע! הוד מלכותך...
‫מספיק!
‫באיזו חוצפה הם מפקפקים בי!
‫הם מפקפקים רק כי ‫אתה נותן להם מספיק ביטחון לעשות זאת.
‫אהיה עם המשאלות. ‫תפריעי רק עם חדשות טובות.
‫"מה לעשות, מראות אוהבות את פניי
‫"זו גנטיקה
‫"יש לי גנים מהחלל, בחיי
‫"קבלו את השם, אני פשוט גדול ‫אני ה'כל' ב'כל-יכול'
‫"אני מלא תשוקה, לא עצבני ‫שמישהו יהלל את טוב ליבי
‫"תראו
‫"את בגדיו של בניטו הייתי תורם
‫"אם הדבר היה הולם
‫"הייתי הראשון לנדב ‫את הנרי
‫"אם ביתכם במצב נורא ‫אם הייתם בצרה
‫"הייתי נותן לכם לגור פה בחינם ‫ולא גובה שכר דירה
‫"אסדר את הבלגן שלכם ‫אם תצטרכו, אארח חברה
‫"אני נותן, נותן ונותן ‫מה עם איזו מילה טובה?
‫"וכל מה שאני באמת רוצה ‫זה קצת כבוד, בבקשה
‫"וככה הם אומרים תודה
‫"ככה הם אומרים תודה
‫"וככה הם אומרים תודה
‫"אתה כזה מבריק ‫אה, בלשון המעטה
‫"יש יותר מזה, תודה
‫"אתה חמוד, חזק אמיץ ומלא תעוזה ‫תודה!
‫"אני בניתי את הממלכה הזו ‫ואתם עוד מתלוננים? כפויי טובה
‫"בטוח שאתם לא הבעיה? ‫נראה אתכם עושים את העבודה
‫"הגשמתי 14 משאלות בשנה שעברה
‫"בחייכם, זה אחוז גבוה!
‫"ועכשיו אתם מפקפקים במלככם? ‫כמה זלזול אפשר לבלוע
‫"אתם יודעים שאני תמיד תומך בכם ‫כן, זו פשוט עובדה
‫"מהיום בו הכרתי אתכם ‫החל מהלידה
‫"וככה הם אומרים תודה
‫"ככה הם אומרים תודה
‫"וככה הם אומרים תודה
‫"לא רציתי לעשות זאת ‫נשבעתי שלא אעשה זאת
‫"אבל אני מהופנט מהדפדוף בעמודים
‫"כי לא ייקחו את כוחי המדהים
‫"שיקוי, לחש, זימון, קללה?
‫"הכול כדי שהאור יחזור בחזרה
‫"אני לא רוצה להיות כבול לספר
‫"אבל כשאין ברירה ‫זה בסדר"
‫איפה הייתי? אה, כן.
‫"יש בוגד בעיר הזו ‫אך עליי זה לא משפיע
‫"בוא, תסביר את עצמך ‫זו בטח סתם תאונה, תרגיע
‫"מי שימצא אותו ראשון ‫שווה להגשים לו משאלה
‫"בכנות, הביטחון שלכם ‫אמור להיות שווה כל פרוטה
‫"וככה הם אומרים תודה
‫"ככה הם אומרים תודה
‫"וככה הם אומרים תודה
‫"ככה הם אומרים תודה
‫"ככה הם אומרים תודה"
‫יש לי מקום מצוין לעבודה.
‫לא פחדתי, סאקינה.
‫כי כמו כל העזים,
‫אני מאמין שככל שהאתגר ‫שאיתו נתמודד גדול יותר,
‫כך חיינו יהיו טובים יותר.
‫סבא,
‫נכון שאמרת שאתה לא רוצה לדעת ‫על משאלה שאי אפשר להגשים.
‫אבל עכשיו,
‫אתה יכול להגשים אותה.
‫היא כל כך פשוטה,
‫כל כך טהורה.
‫אשה, נראה לך שאת עושה מעשה טוב, אבל...
‫לא הייתי צריך לתת למגניפיקו את המשאלה שלי.
‫היא שייכת לי.
‫סבא...
‫אשה, אולי לעולם לא אעורר השראה באף אחד,
‫אבל עכשיו יש לי סיכוי לנסות, לפחות.
‫אלך להביא את המשאלה שלך עכשיו, אימא.
‫נכון, אשה.
‫הסגירו אותך.
‫איפה הוא?
‫איפה הכוכב?
‫אין פה שום דבר בשבילך!
‫איך עשית את זה?
‫באיזה כישוף השתמשת?
‫אני לא יודעת לכשף.
‫עקרת כוכב מהשמיים
‫והשתמשת בו כדי לגנוב ממני.
‫המשאלות לא שייכות לך!
‫לא התכוונת להגשים ‫את המשאלה של סבא שלי,
‫ומגיע לו לקבל אותה בחזרה.
‫לכולם מגיע... ‫- אמרתי לך,
‫אני מחליט מה מגיע להם.
‫בבקשה, הוד מלכותך.
‫היא עשתה טעות. זה לא יקרה שוב.
‫אני יודע שלא.
‫זה מרגיש מוכר, סאקינה?
‫המשאלה שלי.
‫כן, המשאלה שלך, שנתת לי לשמור עליה.
‫כי כולנו יודעים מה קורה למשאלות
‫בעולם האמיתי.
‫הן נהרסות.
‫אימא! ‫- סאקינה, לא!
‫מה זה?
‫איזו מתנה.
‫כל הזמן הזה, הגנתי על המשאלות בלי לדעת...
‫איזה כוח קיים בהן.
‫אני מרגיש כאילו אני יכול לעשות...
‫הכול.
‫הכוכב.
‫אני חייב לקחת אותו.
‫בואו! עכשיו!
‫מה זה? ‫- היי!
‫זה צמר? ‫- מהר, מהר.
‫מחיה מבויתת אחת לשנייה,
‫עזרו לנו!
‫זהירות.
‫ככה, סאקינה. תחזיקי חזק.
‫נגמרה היבשה.
‫יש סירה.
‫מהר.
‫לכו, תחזרו לאורוות שלכם.
‫אם ישאלו, תשחקו אותה טיפשים.
‫בואו נשוט לאיון.
‫הוא הכי קרוב. אפשר להסתתר שם.
‫תודה.
‫אימא?
‫הלב שלי מכיר את התחושה הזו.
‫זה אבל.
‫לא התכוונתי שזה יקרה.
‫אני יודעת, מותק.
‫היה טיפשי מצידי לחשוב ‫שאני יכולה לשנות משהו.
‫לא הייתי צריכה לבקש משאלה.
‫זה נכון.
‫המשאלה שלי הרסה למשפחה שלי הכול.
‫ועכשיו כולם ברוזאס בסכנה
‫בגללי.
‫אשה, לא.
‫כולם בסכנה...
‫בגלל מגניפיקו.
‫רוזאס היקרה.
‫ליבו של אבא שלך היה נשבר
‫בגלל מה שאנחנו יודעים עכשיו.
‫אני יודעת מה אתה חושב,
‫כי גם אני חושבת על זה.
‫אני מאוד אוהבת את שניכם. ‫- מה קורה פה?
‫כשתגיעו לאיון... ‫- אשה.
‫...תסתתרו. ‫- מה את עושה?
‫עליי לעצור אותו.
‫לא! ‫- זה מסוכן מדי!
‫אני התחלתי את זה.
‫אני צריכה לסיים את זה.
‫בשביל כולם.
‫אשה! ‫- לא!
‫אני לא יודע לשחות!
‫מושלם.
‫כריש! ‫- מה?
‫לא, לא. לא ראיתי כריש.
‫אני סתם מתאמן.
‫כדי לרתום כוכב לעזרתך...
‫מטה.
‫מטה כל כך חזק, שאפילו הלילה ייכנע לפקודתי.
‫מושלם.
‫ענף חוזרר אחד
‫שטוף בשיקוי של טולן.
‫ברזל מותך לחוזק,
‫נחושת עבור המכה.
‫והכי חשוב,
‫הכוח שיתקבל מלבבותיהם התמימים ‫של שלושה אנשים.
‫העזתם לפקפק בי,
‫ובכל מה שאני עושה עבורכם.
‫לא מגיע למשאלות שלכם להתגשם.
‫אבל דרכי,
‫אולי תשרתו מטרה גדולה יותר.
‫אהובי.
‫איזו עצבות.
‫כן!
‫אמאיה, מותק, בואי! בואי!
‫הגעת בדיוק בזמן ‫כדי להכיר את הצעצוע החדש שלי!
‫עכשיו, זה כוח אמיתי.
‫אני זוהר?
‫אני מרגיש שכן. כן?
‫איך יכולת?
‫אתה יודע שדרכי הקסם האסור הן... ‫- לא מוערכות מספיק.
‫בדיוק כמוני על ידי עמי.
‫על ידי הילדה הזו.
‫היא עשתה את זה.
‫היא הוציאה כוכב מהשמיים
‫כדי להשמיד את כל מה שבניתי.
‫אשה?
‫לא, היא רק רצתה ‫את המשאלות של משפחתה בחזרה.
‫את מצדדת בבוגדת, אמאיה?
‫לא. לא.
‫אתה יודע שלעולם לא אצדד במי שבגד ברוזאס.
‫האמנתי בך מהרגע בו הכרנו.
‫בנינו את הממלכה הזו ביחד.
‫אין דבר חשוב יותר מזה.
‫נפלא.
‫עכשיו, בואי נלך להתכונן.
‫התחלתי בחיפוש!
‫את יודעת, זו בסך הכול מהמורה בדרך.
‫מהמורה עצומה בגודלה.
‫חייבים למצוא את דאליה והשאר.
‫אני רואה רק כפות רגליים.
‫תראו את המסכנים האלה!
‫אשה גנבה והשמידה את משאלותיהם.
‫היא חייבת לשלם!
‫אומרים שהמשפחה שלה נעדרת.
‫בטח היא הרגה אותם.
‫כל העניין הזה מרגיש לא בסדר.
‫הפנים שלכם!
‫זה בסדר. הכול בסדר.
‫זה סתם משחק עם אור.
‫אתם יודעים שאני אוהב אתכם, רוזאס.
‫המלכה נראית מפוחדת.
‫טוב, די לשחק.
‫נראה לי שאנחנו חושבים אותו דבר.
‫שוב.
‫רגע, בחשאיות!
‫אתם בטח תוהים למה אתם פה.
‫כן, יש נערה אכזרית שמסתובבת עם כוכב
‫ומשמידה משאלות,
‫אבל,
‫נחשו מי ניגש באומץ
‫וזיהה אותה.
‫מחיאות כפיים סוערות ל...
‫סיימון אודונויו.
‫סיימון?
‫אני יודע, אני יודע!
‫אני הופתעתי כמוכם.
‫סיימון הישנוני שלנו.
‫אל תילחץ, סיימון.
‫תהיה גאה! תראה את האושר שלך!
‫הוד מלכותך? ‫- בחיי.
‫אני יודע, עכבר מדבר,
‫אבל אל תילחצי.
‫אני נקי מאוד,
‫ויש לי הודעה חשובה עבורך.
‫"אמרת פעם, ‫'נדיבות היא מהותה האמיתית של רוזאס.'
‫"אני רואה את הפחד שלך,
‫"אבל רוזאס זקוקה לעזרתך עכשיו.
‫"באהבה, אשה."
‫ה"באהבה" היה רעיון שלי.
‫טוב. ביי.
‫אז סיימון היקר שלי,
‫אתה מוכן
‫לראות את המשאלה שלך?
‫להיות האביר הכי אמיץ,
‫הכי נועז והכי נאמן של המלך!
‫רק לא חבר נאמן.
‫לעונג רב לי
‫להגשים את משאלת ליבך.
‫יחי המלך! ‫- יחי המלך!
‫נכון שזה נפלא?
‫יש עוד שישה בוגדים, הוד מלכותך.
‫דאליה, גאבו, דאריו,
‫סאפי, האל,
‫ובאזימה!
‫מצאו אותם, כדי שישלמו על בגידתם.
‫מצאו את אשה, על מנת לקבל תגמול.
‫אבל הכי חשוב,
‫מצאו את הכוכב הזה,
‫כדי שיהיה לי הכוח
‫להגשים לכולכם את המשאלות!
‫זה מבוי סתום.
‫מבוי סתום עם עץ מהגוני מחוספס.
‫מציאה טובה, ולנטינו.
‫הטוסיק שלי מצא את זה.
‫אז לכאן את הולכת כדי להסתתר, מה, באזימה?
‫תודה ששמרת את זה לעצמך.
‫למופנמים מגיע מפלט.
‫אני שמחה בשבילך.
‫אנחנו בטוחים פה.
‫אנחנו לא בטוחים בשום מקום.
‫אנחנו פושעים נמלטים, הודות לאשה.
‫היא אמרה שרק רצתה ‫שמשפחתה תקבל המשאלות בחזרה.
‫והאמנת לה?
‫זו האמת, גאבו.
‫תתחבאו! ‫- אנחנו הולכים למות!
‫היי, אשה.
‫בבקשה תגידי שלא השמדת ‫את המשאלות של האנשים האלה.
‫מובן שלא.
‫זה היה מגניפיקו.
‫נו, בטח.
‫רגע, המלך באמת התנהג מאוד...
‫מאוד...
‫נורא.
‫נראה שכאב לסיימון.
‫רגע לפני שהוא הלשין עלינו.
‫אנחנו אבודים!
‫לא אם נילחם.
‫"השלו אתכם ‫מגניפיקו הוא לא מי שהוא טוען
‫"הוא מרושע יותר ‫ממה שאי פעם דמיינתי
‫"כשהבעתי משאלה, סטאר הגיע ‫לא לזה ציפיתי או התכוונתי
‫"אבל עכשיו כשזה קרה ‫אני לא מתחרטת
‫"כי עכשיו הוא הראה ‫מי הוא באמת
‫"ואין ברירה
‫"להגיד שמשאלותיכם לא בטוחות ‫בגללי זה שקר, שקר, שקר, שקר
‫"ואני יודעת שלא אוכל לעשות את זה לבדי
‫"אם לא אנחנו, אז מי ומתי?
‫"אם לא נילחם, הוא ינצח בוודאי ‫אסור להרפות
‫"עכשיו כשאני מכירה את העוולות
‫"למאמצים שלו לא יהיו גבולות
‫"לא אשב בחיבוק ידיים ואתן לזה לקרות
‫"אני נשבעת, לפחות
‫"עכשיו כשאני מכירה את העוולות
‫"עמדו בגאווה, כן! ‫דעו שאני לא היחידה
‫"שנמאס לה ‫- כן! כן!
‫"חכו עד שישמעו את רגלינו עושות ‫דאן-דאן-דאן
‫"כן!
‫"לא נראה לי שהוא מוכן למה שמגיע
‫"מהפכה עומדת להפציע!
‫"אם יש דבר אחד שהוא לא יוכל לעצור
‫"זה אנחנו, עם כוחות אינספור ‫העוצמות
‫"עוצמות
‫"עכשיו כשאנחנו מכירים את העוולות
‫"ומי יודע אם ננחל הצלחה
‫"אבל לא נעצור ולא ניכנע
‫"אסור להרפות ‫- להרפות
‫"עכשיו כשאנחנו מכירים את העוולות
‫"אתם רואים למה הפכנו?
‫"שמעו איך אנחנו מתופפים
‫"הייתי מתוקה אבל עכשיו שונה
‫"כן, כן, כן, כן
‫"קופצים לביקור, נחמד מאיתנו ‫- לוקחים בחזרה את מה ששלנו
‫"חושב שאנו כלום ‫- אבל אנו משהו מיוחד
‫"ראיתי דברים רעים ‫אינספור
‫"יש דבר אחד ‫- שהוא אוהב יותר מאת עצמו
‫"את כתרו ‫- כתרו
‫"עכשיו כשאני מכירה את העוולות
‫"ראיתי את הטוב שבו נזרק לאשפתות
‫"האהבה שלי הצליחה בי לשטות
‫"עמוקות
‫"עכשיו כשאני מכירה את העוולות ‫- אני מכירה
‫"אני מכירה ‫- אנחנו מכירים את העוולות
‫"עכשיו כשאנחנו מכירים את העוולות"
‫היי.
‫הוד מלכותך, זה סטאר.
‫אתה מדהים.
‫כדאי שתדעי,
‫מגניפיקו מחזיק בקסם מושחת ביותר.
‫הוא נחוש לתפוס את סטאר.
‫הוא רוצה לקחת את כל האנרגיה שלך לעצמו.
‫אז סטאר צריך לעזוב, עכשיו.
‫לא, לא. אם מישהו יעזוב,
‫זה יהיה אתה.
‫סטאר לא יעזוב עד שהמשאלות ישוחררו.
‫זה אומר שיש לכם תוכנית?
‫ברור שיש לנו תוכנית.
‫ארץ פנטזיה בשמיים?
‫אולי ארץ לעולם לא?
‫המטפלת המושלמת לילדים האיומים שלך?
‫מפוצץ אותה!
‫אהבת אמת, כמה מתוק.
‫זה סופה של אהבת האמת.
‫מי ריי!
‫אשה וסטאר נצפו ביער.
‫באמת?
‫איזה מזל.
‫שנאסוף את האזרחים,
‫כדי שיראו אותך תופס אותה?
‫אנחנו אוספים אותם הרבה לאחרונה, ‫את לא חושבת?
‫אני צוחק!
‫השמיעי תרועה, אמאיה.
‫אני אביא את הילדה והכוכב!
‫טוב. צריך לעבוד מהר.
‫ובשקט!
‫אוביל את מגניפיקו הכי רחוק שאפשר.
‫ברגע שיעזוב את הטירה,
‫תעזור לשאר לשחרר את המשאלות.
‫אני יודעת, טוב?
‫גם אני דואגת.
‫רגע, מה אתה עושה?
‫אה, מקל.
‫טוב.
‫מה לעשות עם זה?
‫הוא קסום!
‫תודה.
‫אתה חייב לעזוב. עכשיו.
‫טוב. אני יכולה.
‫מה?
‫קדימה, קדימה.
‫טוב.
‫בהצלחה, אשה!
‫האתגר התקבל.
‫וואו. ‫- היי.
‫אנו מבינים את העולם דרך הלב.
‫תראו, משקאות חמים!
‫סטאר! אתה פה! ‫- תודה לאל!
‫זהו זה, כולם.
‫קודם נפתח את הגג,
‫ואז סטאר יחזיר את המשאלות.
‫המלכה אמרה שצריך לחפש גלגלות ענקיות.
‫אולי הגלגלות האלה?
‫תתחילו לטפס!
‫כמו שאימי תמיד אמרה,
‫"אם מישהו נופל,
‫"תשאיר אותו שם!"
‫לא, חבר, לא עושים את זה.
‫תחזור הנה, כי אני שונא גבהים.
‫יפה!
‫ממריאים!
‫זה גבוה.
‫הנה. שמן אובסידיאן,
‫להגנה מהספר.
‫זה נראה כמו ספר מתכונים
‫לנתעבים ופראי אדם.
‫חפשי משהו לשבירת המטה שלו, ‫לעצירת הקסם שלו,
‫או לפחות,
‫להסיר את שליטת הקסם עליו.
‫אני ממש לא מבינה אותך.
‫זה לא זז!
‫אני מנסה בכל הכוח.
‫דאריו, חבוב!
‫יש סיבה שזה נקרא גלגלת!
‫זה לא זמן לחידות!
‫קדימה. זה ברור כמו הזקנקן שלי.
‫צריך למשוך ביחד.
‫בספירה שלי.
‫אחת.
‫שתיים.
‫תשע זיליבו.
‫עשרים אלפבית.
‫רגע, מה?
‫אני לא יודע לספור.
‫עכשיו!
‫יפה. תנו את הכול!
‫לא!
‫פשוט אי אפשר לגעת בו.
‫אף מתכת לא שוברת את המטה,
‫אף כישוף לא עוצר את קסמו.
‫ואף אחד לא יכול להוציא אותו מזה.
‫"אם מאמצים קסם אסור אפילו פעם אחת,
‫"מתחייבים אליו לנצח."
‫אני לא יכולה לפנות!
‫אני לא יכול להפסיק לבהות.
‫תעבוד, מקל.
‫חי קרניי.
‫צריך עוד משקל!
‫ובכן, זה לא נופל אם קופצים.
‫בסדר, טוב!
‫למען רוזאס!
‫תקפצו, כולם!
‫אני הולכת למות!
‫אני הולך לחיות!
‫אלה המשאלות שלנו?
‫בטוח. ‫- המשאלות חופשיות.
‫המשאלות. היא משחררת אותן.
‫הילדה שלנו.
‫קדימה.
‫סבא, אתה בן 100.
‫אבל כוח הרצון שלי חזק. כן!
‫הם הצליחו!
‫לא!
‫זה לא משנה. איחרת.
‫אשה,
‫מגניפיקו אף פעם לא מאחר.
‫סיימון?
‫סטאר!
‫באמת נראה לך שתגברי עליי?
‫תודה, ג'ון!
‫מתי שתרצי, אשה!
‫אל תכאיב לי, בבקשה!
‫לא ממני אתה צריך לפחד.
‫בו!
‫סטאר!
‫הפתעה.
‫ערב טוב, רוזאס!
‫וואו, הכוכבים בוהקים הלילה.
‫אה, חוץ ממך.
‫אתה לכוד עכשיו, נכון?
‫אבל מה אני יכול להגיד?
‫אני ממש לא אוהב שבוגדים בי!
‫אתה זה שבוגד בעמו!
‫לא, לא, לא.
‫נמאס לי ממך.
‫הוד מלכותך!
‫התרגיל הקטן שלך לא עבד, אמאיה.
‫עדיין קיבלתי את מה שרציתי.
‫מה זה?
‫אין לך זכות לשחרר את המשאלות.
‫הן שלי!
‫עכשיו, תשתחווה למלך שלך!
‫סטאר, תתרחק משם!
‫לא!
‫אשה!
‫שלום, אשה.
‫אני שמח מאוד שהצטרפת אלינו.
‫איך כל עניין
‫ה"לקחת אחריות על המשאלה שלך" מסתדר לך?
‫רגע.
‫האמת שלא אכפת לי.
‫שלום לך.
‫בוא נתחיל! ‫- סטאר!
‫לא!
‫כן.
‫מראות, מראות שעל הקיר,
‫מי הכי חתיך?
‫אני!
‫לא!
‫ניצחתי.
‫משאלות באמת מתגשמות.
‫אתה לא ראוי לסטאר!
‫אמרתי לך, אני מחליט!
‫תשכחי מזה.
‫לעולם לא יבקשו עוד משאלות מכוכבים!
‫למעשה, לא תהיה יותר תקווה,
‫לא יהיו חלומות,
‫ולא יהיה מפלט.
‫רוצו!
‫אין סיכוי להתקומם.
‫אף אחד לא יספר סיפורים.
‫אף אחד לא יאתגר אותי שוב לעולם!
‫את...
‫לא-כלום!
‫אנחנו...
‫כוכבים.
‫"מביטה אל הכוכבים ‫כמוני
‫"מתחננת שתראו זאת כסימן"
‫את חייבת ללמוד לוותר.
‫"אני יודעת שאם תבחרו ‫לעמוד לצידי
‫"נהיה טובים מכל קסמו המסוכן
‫"אז את משאלתי אביע"
‫שקט!
‫"אז את משאלתי אביע
‫- אז את משאלתי אביע
‫"כדי שנוכל רחוק יותר להגיע
‫"היו לנו דורות של ציפיות
‫"תהינו למה ומתי
‫"כבר נכנסנו למים ‫זה להיות או לחדול, אם לא עכשיו, מתי?
‫"בלבלנו בין הבטחותיך ‫ובין הגנה
‫"אבל יודעים מה לעשות למען העתיד
‫"התקווה איתנה, נישא את המשאלה אל על ‫כמו שלימדת אותנו תמיד"
‫לא! לא! לא!
‫תפסיקו!
‫"אז נביט אל כוכבים כמונו
‫"נתעלם מכל תמרור אזהרה
‫"מה שנעשה עכשיו יגדיר אותנו
‫"ונצליח אם נשתף פעולה
‫"אז את משאלתי אביע"
‫לא!
‫"כדי שנוכל רחוק יותר להגיע"
‫אלה המשאלות שלי!
‫"אז את משאלתי אביע
‫"כדי שנוכל רחוק יותר
‫"להגיע"
‫הצלחנו! ‫- הן חופשיות!
‫המשאלה שלי. ‫- היא יפהפייה.
‫אני אגשים אותה.
‫אני מת להתחיל.
‫התחושה הזו.
‫בואי הביתה.
‫הנה את.
‫משאלה מקסימה שלי.
‫אימא, קיבלת את המשאלה שלך בחזרה.
‫מתוקה שלי! ‫- אשה!
‫אני כל כך שמחה בשבילך.
‫אה, הוא.
‫מה יש לך לומר להגנתך?
‫אשה...
‫אני מצטער.
‫אני ממש מצטער.
‫אני לא מצפה שתסלחי לי.
‫פשוט פחדתי כל כך שאצטרך לחיות בלי...
‫ובכן...
‫כולי.
‫וכל כך רציתי להאמין בו.
‫גם אני.
‫כולנו רצינו.
‫אסור לסמוך על פרצוף יפה.
‫לכן אני מסתובב איתכם.
‫בוא הנה.
‫הלו?
‫זה המלך שלכם.
‫אמאיה, תודה לאל!
‫ראית מה הם עשו לי?
‫טוב, אתה אוהב מראות. ‫- זה לא מצחיק.
‫תוציאי אותי מפה מיד!
‫לא.
‫מה? אחרי כל מה שעשיתי בשבילך, בשביל רוזאס,
‫ככה את אומרת לי תודה?
‫זו התודה שמגיעה לך.
‫תלה את זה על הקיר...
‫בצינוק.
‫בבקשה, לא! הצינוק ממש מסריח!
‫תחי המלכה!
‫תחי המלכה! תחי המלכה!
‫לא היינו צריכים את מגניפיקו. ‫- מגניפיקו, שמגניפיקו.
‫סליחה. מכאן, מכאן. היא פה.
‫המלכה אמאיה, מצאתי אותה!
‫הוד מלכותך!
‫שמעתי שאת רוצה לעוף.
‫פיטר רוצה לבנות מכונת תעופה.
‫היי! ‫- תעבדו ביחד.
‫תגידו איך אוכל לעזור.
‫אני רק מתחיל.
‫זה יותר ממה שיכולתי לחלום עליו.
‫אני חולם על מטרופוליס אוטופי ‫בו כל היונקים שווים...
‫ולובשים בגדים!
‫רגע. לאן הלכת?
‫אני יודעת.
‫סליחה ששברתי אותו.
‫רגע, זה מטה קסמים?
‫טוב, תודה, אבל לא תודה.
‫אני לא טובה עם קסמים.
‫כלומר, הלבשתי עץ בשמלה.
‫אני אקח את זה בשמה.
‫זה בשביל אשה.
‫אבל מה אני אמורה לעשות איתו?
‫תהיי הפיה הטובה שלנו. כלומר, אלא מה?
‫לא, אני לא יכולה.
‫אני יכולה?
‫תודה.
‫טוב.
‫סליחה! ‫- קלרה!
‫ואתם תוהים למה אני עצבני!
‫היא בטח תעבוד על זה עם סטאר, נכון?
‫אוי, לא.
‫אני כבר מכירה אותך.
‫תעזוב בקרוב, נכון?
‫כדי שאחרים יביעו אליך משאלות.
‫אתגעגע אליך.
‫הקול שלי ממש גבוה כשאני בוכה.
‫ולנטינו.
‫"בקרוב" לא אומר "הערב".
‫תודה לאל!
‫זה היה יותר מדי בשבילי.
‫אני רק בן שלושה שבועות, אחרי הכול.
‫סטאר, איך נוכל להודות לך?
‫זה קל.
‫תמשיכו להביע משאלות.
‫והם חיו באושר ועושר ‫עד עצם היום הזה
‫המשאלה
‫תרגום: עומר גפן ‫NDG Studios