TOIVE
Olipa kerran nuori mies,
jonka mielestä mikään ei ollut tärkeämpää kuin toive.
Muttei tietenkään mikä tahansa toive.
Vaan sellainen, joka tulee sydämestä.
Sellainen, joka määrittelee ihmistä.
Mutta hän ymmärsi myös, miten mahdotonta -
tuon toiveen toteuttaminen voi olla.
Miten helposti unelmat voivat murskaantua.
Niinpä hän päätti tehdä asialle jotain.
Väsymättä hän opiskeli maailman taikuutta,
ja hänestä tuli mahtava velho,
joka saattoi suojella kaikkia toiveita harmilta tai pahoilta aikeilta,
ja hyville ja arvollisille hän saattoi jopa suoda toiveen.
Velho ei tiennyt, kelpuuttaisiko maailma hänen lahjaansa.
Mutta hän ja hänen uskollinen vaimonsa löysivät täydellisen saaren -
keskeltä Välimerta.
Ja sinne he rakensivat kuningaskunnan vailla vertaansa,
jonne kuka vain, jokainen perhe, mistä he tulivatkaan, oli tervetullut.
Pääseekö tällä veneellä lujempaa?
Ja heidän ilokseen ihmiset tulivat,
asettuivat sinne joka puolelta,
antoivat toiveensa ja arvostuksensa hänen suojelukseensa -
toivoen erittäin aidosti, että jonain päivänä toive toteutuisi.
Ja kaikki ovat sitä mieltä,
ettei kukaan ansaitse sitä enemmän...
kuin minun isoisäni.
Mitä rakastavin -
ja komein -
mies, joka täyttää tänään 100 vuotta.
Nytkö riittää?
Lopetitko puhumisen?
Valentino ei ikinä lakkaa puhumasta.
Kunpa vain ymmärtäisimme sinua.
Kuningas julisti toiveseremonian tälle päivälle!
Nyt se koittaa!
Ei voi olla sattumaa, että kuningas pitää toiveseremonian -
syntymäpäivänäsi.
Puh, puh, puh ja koputus puulle.
Tänään on sinun iltasi, saba.
Minä tunnen sen.
Asha, leivotaan kakku.
Ei.
Mutta minä rakastan kakkua.
Tarkoitan, etten voi.
Toimin oppaana ja sitten...
Minä autan. Autan Dahliaa.
Niin. Joten...
- Miksi sanoit sen noin? - Ai miten?
Mihin olet ryhtymässä?
Miten niin ryhtymässä johonkin?
Minä tunnen nuo taukosi.
Alan kypsyä.
Taukoni muuttuvat.
Asha!
En voi puhua tai myöhästyn.
Nähdään toiveseremoniassa.
En jätä sitä väliin.
Minulla on hyvä tunne tästä!
Olen täällä!
Olen täällä. Olen täällä.
Hetki vain.
Antakaa, kun hengähdän.
Hola, shalom, salam.
Kaikki valmiina?
Tämä on Rosas Siis mua seuratkaa
Täällä suurimmat nähtävyydet odottaa!
Ei paikkaa oo toista näin yllättävää
Unelmat täällä arkeen me yhdistetään
Sä rytmin saat tanssiis
Hiukset voit kasvattaa varpaisiis
Tähtiin lennähtää
On oikee paikka siihen tää
Tää on ihmekaupunki Rosas
Täällä toiveeksi haavees voit muuttaa
Ja niin unohtaa sun huoles
Tää on ihmekaupunki Rosas
Täältä löytää voit aina sä uutta
Ei paina täällä sun murhees
On paikka mun ja sun
Niin toiveikas
Tää kaupunki, Rosas
Ja siis, kuninkaan suuren Magnificon
Hallitsema tämä kaupunki on
Hän salamoi Silmät saa hehkumaan
Ei, ei, minä pilailen.
Velho voimakas vaan
Mut muuten kuin...
Jokainen
Ja pussattavan näköinen!
Voi sentään!
Hän taiallaan
Sun toiveesi voi, puff! Paljastaa
Uu, ja kahdeksantoista Me kun täytetään
Niin kuninkaalle toiveemme Nuo jätetään
Ne hänellä turvassa on hallussaan
Ja kuukausittain yhden Hän myös toteuttaa
Kun aikas sun koittaa
Tai saba Sabinon Se ois ihanaa!
Sattuuko?
Itkettää?
Ei, toivees kun luovutat Kaipaamaan sä et ees jää
Tää on ihmekaupunki Rosas
Täällä toiveeksi haavees voit muuttaa
Ja niin unohtaa sun huoles
Tää on ihmekaupunki Rosas
Täältä löytää voit aina sä uutta Ei paina täällä sun murhees
On paikka mun ja sun
Niin toiveikas
Tää kaupunki, Rosas
Annan toiveeni.
Unohtaako toiveen oikeasti, kun sen on antanut?
Sen unohtaa ilman, että kaduttaa.
Haluan tavata kuninkaan.
Olet onnekas. Tänä iltana on toiveseremonia.
Olette tervetulleita katsomaan.
- Rakastan ruokaa! - Nauttikaa.
Tämä on upeaa!
- Haluan asua täällä. - Samoin.
- En lähde ikinä. - Tämä on herkkua!
Auta minua!
Paras ystäväni ja rationaalisuuden kunniatohtori.
Haastatteluni on tunnin päästä,
ja hermoilen niin, että meinaan haljeta.
Haastattelu. Mikä haastattelu?
Dahlia?
Tarkoitat haastattelua silkkisen suloisen kermavaahtokuninkaan kanssa.
Älä sano sitä noin.
Paras ystäväni, kuninkaan oppilas.
Minusta tulee kuuluisa.
Olen unohtanut, miten puhutaan.
En löydä sanoja.
Roikkuuko suuni? Minusta tuntuu aivan siltä.
Äkkiä, esitä haastattelukysymys.
Okei, Asha, mikä on heikkoutesi?
Heikkouteni?
Hermostuessa minusta tulee irrationaalinen.
Ei, ei.
Välität liiaksi.
Niinkö? Hetkinen. Onko se heikkous?
Siksi vastaus on täydellinen.
Ole hyvä.
Rentoudu vain.
Olet ystäviesi parissa.
Keksejä?
- Keksejä. - Pidän kekseistä.
- Minä ensin. - Varo.
- Pois tieltä! - Jes, jes.
Keksejä.
Anna keksit.
- Pois tieltä! - Hidastakaa.
- Siirry. Okei. - Rakastan keksejä.
- Safi, niissä on sitruunaa. - Voi ei.
Jes.
Elämä on niin epäreilua.
Ota minulta.
Bazeema, mistä sinä tulit?
Hei.
Ota tämäkin. En pysty syömään.
Ai niin. Haastattelusi kuninkaan kanssa.
Hei, katso minua.
Älä huoli. Olemme täällä tukenasi, kun epäonnistut.
Gabo.
Ai, siinä keksit ovat.
Safi aivasti noiden päälle.
Ai, kiitos.
Yök.
Joka tapauksessa.
En syytä sinua siitä, että yrität huijata systeemiä.
Mitä? En yritä huijata missään.
Älä nyt.
Kaikki tietävät pelin.
Kuninkaan oppilaat saavat toiveensa toteutumaan,
ja yleensä myös perheidensä toiveet.
Eivät aina.
Ehkä aina.
Eikö sabasi täytä tänään 100 vuotta ja hän odottaa yhä?
Älä hänestä piittaa.
Puhumattakaan siitä, että täytät pian 18.
Hyvää syntymäpäivää.
Parin kuukauden päästä,
ei tänään.
Ja kun annat toiveesi kuninkaalle,
et kai halua, että sinulle käy kuin Simonille?
Höh, mikä Simonissa on vialla?
En tiedä.
Olet vähän tylsä nykyään.
Ei pahalla.
Onko minusta tullut tylsä?
Niinkö te kaikki ajattelette?
- Atsiih. - Ei, ei tylsä. Vaan...
Rauhallisempi.
Voi, Simon, älä huoli. Olet silti sinä,
ja varmasti toiveesi toteutuu pian.
Toisin kuin vanhan sabasi, joka odottaa yhä...
Kuningatar.
- Ylhäisyys. - Kuningatar Amaya.
Voi hyvänen aika.
Asha, kuningas odottaa sinua.
Nytkö? Olenko myöhässä? Luulin, että...
Kaikki hyvin. Viimeinen haastattelu...
Se oli katastrofi!
...loppui etuajassa. Mennäänkö?
Ahaa, selvä. Olen valmis.
En ole yhtään valmis.
Kaikki hyvin.
Kunhan et koske mihinkään.
Muista niiata.
- Kerro, että rakastan häntä. - Mitä?
Pilailen. Älä sano kuninkaalle sitä.
Hienoa. Kiitos. Kiitos paljon.
Heippa. Älä odota liikoja.
Oppilaan tulisi pitää tuli yllä kaiken aikaa,
sillä kuningas juo teensä kuumana.
Hän tykkää myös jutella. Aika paljon.
- Voit vain kuunnella häntä. - Olen hyvä kuuntelija.
Jotkin esineet saattavat olla outoja,
mutta se, miksi velho tarvitsee niistä mitäkin...
- Se ei ole sinun asiasi. - Aivan.
Ja ennen kaikkea,
älä odota näkeväsi toiveita. Älä edes kysy.
Kyllä, rouva. Tai siis, en, Ylhäisyys.
Pidän peukkuja, Asha.
Niinkö?
Kiitos, rouva.
Mutta... miksi?
Näen, miten huolehdit muista.
On selvää, että rakastat valtakuntaa -
ja sen väkeä.
Niin, totta kai.
Sellainen jalomielisyys on aina ollut osa Rosasin puhtainta olemusta.
No niin, oletko valmis tapaamaan kuninkaan?
Voi, toivon niin.
Vau.
Hän liittyy seuraasi pian.
Käyn vilkaisemassa seremoniaa.
Ahaa, okei.
Heippa.
Tulimagia...
Loitsujen historia.
Ei, ei.
Asha, se kirja on kielletty.
Hei. Minä vain...
Mitä tämä on?
Langetin lasiin loitsun.
Minä vain pidin etsauksia nätteinä.
Niin, mutta kirja on vaarallinen.
Miksi sitten omistaa se?
Kuninkaan on oltava valmiina kaikkeen. Odota.
Pysy aloillasi.
- Älä liiku, hoidan tämän. - Ei, ei.
Vähän treeniä.
Oletko kunnossa?
En. Minä...
Tai siis, kyllä.
Ja ymmärrän, jos haluatte minun lähtevän ja pysyvän vastedes poissa.
Älä nyt, ei sentään ylireagoida.
Olet täällä. Sait todellakin huomioni.
Ole siis hyvä.
Kerro, miksi mielestäsi sinun pitäisi olla oppilaani.
Okei, tuota...
Välitän liiaksi.
Selvä, sepä mielenkiintoista.
Se on heikkouteni.
Ajattelin, että voisin hoitaa ensin huonot asiat pois alta.
Käy järkeen.
Entäpä vahvuutesi?
Hyvä, että kysyitte.
Opin nopeasti ja olen ahkera -
ja olen hyvä auttamaan.
Ja olen nuori, eli olen mukautuvainen,
mutten liian nuori ollakseni liian mukautuvainen.
Ai niin, ja tykkään piirtää.
Onko tästä mihinkään?
Mitä minä katselen?
Se on vuohi.
- Se loikkii. - Totisesti.
- Näettekö? Se loikkii. - Ai taas. Ainutlaatuinen kyky.
Kutsutaanko sitä kyvyksi?
No, se on jotain, minkä isäni opetti minulle.
- Taidan muistaa isäsi. - Niinkö?
Hän oli filosofi, eikö vain?
Hän puheli aina tähdistä.
Meillä oli tapana kiivetä tuohon puuhun harjanteella,
missä seurana on vain tähdet.
Hän tapasi sanoa:
"Tähdet opastavat meitä,
inspiroivat meitä -
ja muistuttavat uskomaan mahdollisuuksiin."
Silloinkin kun hän oli sairas, hän vei minut öisin ulos unelmoimaan.
Unelmoin vain, että hän paranisi.
Kuinka vanha olit, kun hän menehtyi?
Kaksitoista.
Sehän ei ole reilua.
Nuorena minäkin koin suuren menetyksen.
En tiennytkään.
Olen pahoillani.
Koko perheeni.
Maamme tuhosivat -
itsekkäät, ahneet varkaat.
Kunpa olisin osannut loitsia silloin.
Minä nimittäin perustin tämän valtakunnan,
jotta olisi olemassa paikka, jossa jokainen olisi turvassa.
Asha, kenenkään ei tulisi nähdä unelmiensa tuhoutuvan edessään.
Kenenkään ei tulisi elää elämäänsä menetyksen tuskassa joka päivä.
Ja siksi teen mitä teen.
Ja siksi haluan tehdä töitä kanssanne.
Tule mukaani.
Olet yksi niistä harvoista, jotka olen kutsunut tänne.
Mutta jos aion luottaa sinuun,
haluan varmistaa, että ymmärrät,
kuinka tärkeitä ne ovat.
"Ne"?
Rosasin toiveet.
Voit jo tuntea ne, vai mitä?
Ne ovat kaikki kaikessa.
Anteeksi. En tiedä, miksi sanoin noin.
Ei, ei, juuri niin.
Ne ovat kaikki kaikessa.
En odottanut niiden olevan näin... elossa.
Niin.
Katsos,
toiveiden uskotaan olevan vain ideoita.
Mutta ehei, ne ovat osa sydäntä.
Se paras osa.
Jos onnea käsin vois koskettaa
Tässä se ois
Jos teistä kuullut mä olisin vaan
En uskoa vois
Kas tätä ikänsä niin monet muut
Etsiä saa
Ja ihmeenne mua yhä liikuttaa
Kun mukaan loistonne tempaisee
Lumouksenne mut vangitsee
Teitä suojella tahdon Sen vannon
Kaiken teille suon
Mä, mä teidät luoksein Turvaan tuon
Teille suojapaikan luon
Mä, mä teidät luoksein
Turvaan tuon
En voi tätä ymmärtää
Murheet kaikki
Hellittää
Kun teidät nähnyt oon
Ei ennalleen kai mun haaveet jää!
Jos joku teitä uhkais Mut ei, eihän kukaan voisi
Kaikki on nyt toisin
Ja jos siihen luvan saisin Vierellenne jäisin
Ja kaiken teille suon
Mä, mä teidät luoksein
Turvaan tuon
Teille suojapaikan luon
Mä, mä teidät luoksein
Turvaan tuon
Milloinkaan jos tarvitsette mua
Juosten saavun
Teidän luo
Uisin halki vuolaan virran vuon Ja vaarat torjun
Se varmaa on
Lupauksen mä annan josta en
Koskaan luovu
Ja kaiken teille suon
Mä, mä teidät luoksein
Turvaan tuon
Teille suojapaikan luon
Mä, mä teidät luoksein
Turvaan tuon
Kuulehan, Asha...
Näkisin mielelläni jonkun haluavan olla paras oppilas,
joka mahtavalla velholla on kuunaan ollut.
Mitä sanot?
Asha?
Se on Sabino-saban toive.
Tänään on hänen syntymäpäivänsä,
ja hän on 100-vuotias.
Sepä vaikuttavaa.
Teidän Korkeutenne,
voisitteko kenties harkita -
toteuttavanne hänen toiveensa tänä iltana?
Sepä kävi nopeasti, eikö vain?
Useimmat odottavat muutaman kuukauden,
jopa vuoden -
ennen kuin ryhtyvät pyytämään minulta asioita.
Olen niin pahoillani...
- En tarkoittanut... - Ei, ei se mitään. Kaikki hyvin.
Anna kun vilkaisen toivetta.
Se on kaunis toive.
Kaunis.
Mutta valitettavasti -
se on liian vaarallinen.
- Vaarallinen? - Sabasi haluaa luoda jotain.
Inspiroidakseen seuraavaa sukupolvea.
Hieno toive,
mutta liian epämääräinen.
Luoda mitä?
Kapinallisten ryhmän kenties?
Inspiroida tekemään mitä?
Ehkä tuhoamaan Rosasin?
Saba ei ikinä tekisi mitään, mikä satuttaisi jotakuta.
- Uskot niin. - Tiedän sen.
Sinä olet nuori. Et oikeastaan tiedä mitään.
Minun velvollisuuteni taas on toteuttaa vain ne toiveet,
joiden tiedän olevan hyväksi Rosasille.
Eikö useimpia toiveista ikinä toteuteta?
Mutta silti suojelen niitä kuten kaikkia muitakin.
Ettekö voi vain antaa niitä takaisin?
Anteeksi?
Toiveet, joita ette aio toteuttaa,
voisitte vain antaa ne takaisin.
Sittenhän ihmiset voisivat kai tavoitella niitä itse?
Jos ne ovat vaarallisia,
ne voitaisiin pysäyttää, mutta jos eivät...
Olet ymmärtänyt väärin.
Tänne tullaan, koska ihmiset tietävät, etteivät voi toteuttaa toiveita itse.
Matka on liian vaikea.
Se on liian epäreilu.
He luovuttavat toiveensa minulle mielellään,
ja minä saan heidät unohtamaan huolensa.
Te saatte heidät unohtamaan kauneimman osan itsestään.
Eivätkä he tiedä, mistä jäävät paitsi.
Mutta te tiedätte.
Ja nyt myös minä.
Se ei ole reilua.
Minun sabani on hyvä mies.
Rosasin asukkaat ovat hyviä.
He ansaitsevat enemmän kuin...
Minä päätän, mitä kukin ansaitsee!
Mi Rey?
Anteeksi keskeytys. Mutta on seremonian aika.
Niinkö, rakkaani?
Istuta Asha kanssasi lavalle.
Voi, ei. Ei. Ei tarvitse.
Minun mielikseni.
Oletteko valmiit, Rosas?
Uusi kaunis ilta valtakunnassani.
Niin mukava nähdä teitä.
Hyvä tulla nähdyksi.
Tärkein ensin.
Kaksi uutta asukasta on valmiina luovuttamaan toiveensa.
Helena, Esteban,
teistä tulee täällä hyvin onnellisia, lupaan sen.
Toivokaa nyt jotain -
ja pitäkää sitä sydämissänne.
Olo tuntuu kevyemmältä, eikö?
Unohda ilman, että kaduttaa.
No niin sitten,
kuka on valmis saamaan toiveensa toteen?
Toteuttakaa toiveeni! Täällä näin!
Tänään minut on haastettu -
ottamaan riski -
ja kokeilemaan jotain uutta.
Kiitos, Asha.
Siispä selkein mielin ja sydämellisesti -
myönnän tänään toiveen jollekulle -
- kärsivälliselle, joka odotti kauan. - Sen täytyy olla Sabino.
Sania Osman.
Missä on Sania?
- Siellä hän on. Tule ylös. - Sanoiko hän "Sania"? Minäkö?
Minä se olen!
Olen tulossa, anteeksi. Tämä on niin jännää!
Sania Osman...
Puhun vilpittömästi sanoessani,
että on suuri kunniani -
toteuttaa sinun syvin halusi -
ommella kauneimpia mekkoja -
koko maassa!
Toiveeni on toteutunut.
Saba-raukka.
Hän on odottanut niin kauan.
Ikinä ei kannata toivoa liikoja.
Asha.
En tietenkään tarjoa sinulle paikkaa oppilaanani.
Mutta älä huoli...
Suojelen silti sabasi toivetta -
ja äitisi toivetta -
ikuisesti.
Mi Rey?
Sehän meni hyvin, vai mitä?
Onko nälkä?
Älkää nyt, emme haaskaa ruokaa.
Aloittakaa ja nauttikaa.
Olet oikeassa, saba.
Pitää ajatella positiivisesti.
Asha,
sinä olit yksi viimeisistä hakijoista -
valtakunnan arvovaltaisimpaan työhön.
Ja saba,
aina on seuraava kerta.
Kippis sille.
Asha?
Saba...
Minun pitää kertoa sinulle jotain.
Kertoa mitä, lapsonen?
En usko,
että toivettasi -
toteutetaan ikinä.
- Mitä? - Miksi sanoisit jotain tuollaista?
Koska kuningas sanoi niin minulle.
Hän sanoi, että se on liian vaarallinen toteutettavaksi.
Minun toiveeniko on vaarallinen?
Ei. Siitä juuri on kyse.
En usko siihen lainkaan.
Näitkö sinä sen?
Näin.
Ja sinun kuuluisi tietää, mikä se on.
Ei. Ei.
Älä sano mitään.
Mutta se on niin kaunis.
Selkeästi Magnifico kokee sen eri tavalla, joten...
Saba, miksi hänellä on oikeus päättää?
Hän on kuningas -
ja hän on mahdollistanut meille kaiken.
Jos olisit nähnyt ne, tuntenut ne,
kuten minä, silloin ymmärtäisit.
Kyse ei ole vain sinun toiveestasi, saba.
Siellä on niin monta upeaa, voimallista toivetta,
joita ei ikinä toteuteta.
- Ne vain kelluvat avuttomina. - Asha? Asha!
Istu alas ja rauhoitu.
En voi! En voi vain istua tässä kanssasi,
saba, tietäen uskomattoman toiveesi,
- kertomatta sitä sinulle. - Älä sitten.
Mitä?
Voit poistua pöydästä.
Saba?
Miksi? Miksi haluaisit minun tietävän toiveen,
jota ei tule koskaan olemaan?
Mutta minä en...
Mutta se on sinun toiveesi.
Yritätkö särkeä sydämeni, lapsi?
En. En.
En ikimaailmassa yrittäisi...
Olen pahoillani.
Asha!
Totuudenhan kuuluis vapauttaa
Miks raskaasti nyt se päälläin painaa?
Jos voisin kaiken heille todistaa
Avata silmät valheisiin
Niin voisivatko mieltään muuttaa?
Käskivät istumaan vain hiljaa
Mut miten voin Kun totuus eteenpäin mua johtaa?
Vaik nuori olenkin Tunnistaa voin vääryyden
Tää oikein ei oo Ja tiedän kyllä sen
Siksi käännyn puoleen tähtitaivaan
Ja oon vaaroja valmis uhmaamaan
Jos totuus on se mikä mua johtaa
Niin valmis oon sen vastaanottamaan!
Toivon toiveen tän
Että saada voitais enemmän
Toivon toiveen tän
Että saada voitais enemmän
Hai-ai-ai-ee!
Hai-ai-ai-ai-aa-aah!
Toiveen tän, oo-woo-oo-oo-aah!
En tiennyt edes mitä kaipasin
Muiden käskyjä Ja kieltoja vain tottelin
Vaan nyt vapaus Sisimmästäin kumpuaa
Mut vielä päästää sitä saa En yli kuohumaan
Kun painaa epäilykset ja kysymykset Kuinka tää ees aloitetaan?
Vasta varpaani kastan En vielä tiedä milloin sukeltaa
Jos joku suunnan näyttäisi
Et tiedän mihin mennä
Ja vaikka pelkään, nostan pystyyn pään Mä niin kuin opin kanssas sun
Siksi käännyn puoleen tähtitaivaan
Ja oon vaaroja valmis uhmaamaan
Oon varma että vaikeuksia kohtaan
Mut voittaa voin ne yksi kerrallaan!
Toivon toiveen tän
Että saada voitais enemmän
Toivon toiveen tän
Että saada voitais enemmän
- Hai-ai-ai-ee! - Toivon toiveen tän
- Hai-ai-ai-ai-aa-aah! - Toiveen tän
Toiveen tän, oo-woo-oo-oo-aah!
Toivon toiveen tän
Että saada voitais enemmän
Tunnetko tuon?
Mitä tapahtuu?
Ei. Ei, ei.
Mi Rey,
hemmottelette meitä taikuudellanne.
Mitä tuo olikaan,
se oli ihmeellistä.
En aiheuttanut sitä.
Mitä?
Ja se vaikutti jotenkin toiveisiini.
Onko se jonkinlainen varoitus?
Uskon, että minua uhkailtiin juuri.
Kuka kehtaisi uhkailla teitä?
Mitä se oli?
Sinäkin tunsit sen, etkö vain?
Se oli kutkuttavaa.
Se oli iloa ja toivoa -
ja mahdollisuuksia ja ihmeitä -
rakastavan valon sisällä.
Voiko valo olla rakastavaa?
Kuulostan naurettavalta,
enkö vain?
Oletan, että tuo on kyllä.
Valentino!
Pysy kauempana.
Outoa.
Odota.
Ei, ei.
Selvä.
Heippa hei.
Hetkinen, mitä sinä teet?
Se on yksityinen.
Mitä?
Mikä sinä olet?
Sinä näytät vähän...
tähdeltä.
Okei, et voi olla.
Tai siis...
Tiedän, että toivoin...
Mutta...
ei.
Kyllä?
Tämä on hullua.
- Me rakastamme hullua! - Näen näkyjä.
Mitä sinä teet?
Valentino, älä syö sitä.
Se ei toiminut.
Milloin taika alkaa tepsiä?
Oho, jotakin tapahtui.
Minä puhun! Minä puhun.
Kuka tiesi, että ääneni olisi näin matala?
Herkullista.
Taikuus on sitkeää.
Kuplivaa ja mausteista.
Okei, minulla on muutama tuhat kysymystä,
aluksi:
"Miten sain yhteyden tähteen,
joka oli taivaan tuolla puolen?"
Ja lopuksi:
"Miten mikään tästä on mahdollista?"
Rauhoitu vain.
Kaikkiin kysymyksiisi on yksi yksinkertainen vastaus.
Ja se on...?
Ajattelehan.
Me kaksi emme ole erilaisia.
Olemme kaikki...
Häkeltyneitä?
Ja tehty ihan kokonaan samasta, erityisestä asiasta,
joka on...
Toivo?
Yritetäänpä toisella tavalla.
Miksi katse kääntyy taivaisiin Kun vastausta etsii?
Miksi kukat tuulessa Niin sulokkaasti, vaivatta tanssii?
Tai mikä männyksi saa Siemenen kasvamaan?
Se halki sukupolvien
- Siirtyy - Jatkuen
Syy miksi silmät näköiset On pienten galaksien
Miksi katse kääntyy taivaisiin Kun vastausta etsii?
Sä vastauksen saat helposti Nyt kaikkiin kysymyksiisi
Jos sä tutustua tahdot itseesi
Katso sisääsi
Kaikki ympärilläsi Sisimpäs ja haavasi
Jos sä tutustua tahdot itseesi
Olet tähti
Jees!
- Räjähtiks sulta pää? - A-haa
Tiesinkin sen jo ennestään
Maailmankaikkeudesta Kaikki palaa kantaa
- Seuraa samaa linnun... - Rataa!
Me tultiin kaikki tähtisumuista Aivan alussa
Ja supernovista Levittiin halki taivaita
Kun mietit, ei se ole outoa lainkaan
- Jokaisessa on - Tähtien taikaa!
On voimaa kaikessa auringon
Myös sieltä peräisin nää kaasut on!
Silti edelleen olet sä kai ymmällään
Mut jos sieniä katsot Niin voit ymmärtää
Eli teidän tomu on mun tomua? Fantastista!
Sen nähdä voit sä varmasti Kun katsot ympärillesi
Jos sä tutustua tahdot itseesi
Olet tähti!
Sä loistat aina kirkkaasti Myöskin synkimmilläsi
Jos sä tutustua tahdot itseesi
Olen tähti!
Hauskan faktan tuut pian saamaan
Se innostusta saa aikaan
On sulle yllätys varmaan
Ihan itse alkumme ollaan
Jos vielä et tajunnutkaan Niin tähti siinä voi auttaa
- Siis paina mieleesi tarkkaan - Ihan itse alkumme ollaan
Sen nähdä voit sä varmasti Kun katsot ympärillesi
Jos sä tutustua tahdot itseesi
Olet tähti.
Ja vaikka mistä alkaisi Niin yhteyden sen huomaisi
Jos sä tutustua tahdot itseesi
Olen tähti!
- Uu! Olen tähti! - Alta pois, tästä lähti!
- Hei hei! - Kuka on tosi skarppi?
- No? - Mä! Olen tähti!
Uu, olet tähti
Alta pois, tästä lähti! Hei, hei!
Kuka on tosi skarppi?
- No? - Sä! Olet tähti!
Olipa kreisiä!
En olekaan tuntenut tällaista yhteyttä.
Pitääkin tehdä toiste.
Harmi, ettemme tule paremmin toimeen.
Kiitos, kun et syönyt minua, John.
Eipä kestä, Bambi.
Kaikki hyvin.
Tämä on erityislaatuista.
Ja isäni sanoi, että olimme yhteydessä tähtiin.
Siksi toivoin,
ja nyt olet täällä -
minua varten.
Mitä minä...
Hetkinen, toteutatko toiveita?
Voi ei, anteeksi.
Et tietenkään.
Unohda, että kysyin.
En vain ole varma, miten tämä toimii.
Toivoin enemmän meille, perheelleni,
ja...
Ei, ei.
Ei itsekkäällä tavalla.
Haluan, että heidän toiveillaan on mahdollisuus.
Mutta...
Kuningas Magnifico näet pitää heidän toiveitaan linnassa -
vangittuina kuplamaisiin palloihin,
jotka ovat hyvin kauniita,
mutta hyvin lukossa,
eikä hän ikinä anna niitä takaisin.
Mitä sinä teet?
Varovasti.
Äitini kerittiin tuon langan tähden.
Kyllä, tuolla linna on.
Tarkoitatko, että otamme ne itse takaisin?
Mutta jos otamme ne, eikö se ole varastamista?
Tai siis, emme voi...
Aivan...
Ne eivät kuulu hänelle, eiväthän?
No selvä, mutta...
Odota, odota!
Hidasta. Tarvitaan suunnitelma!
Tuo oli tahallista.
Minä tulen!
Heippa!
Mikä se oli? Mikä se oli?
Kuka on voinut hallita sitä?
Miksei täältä löydy mitään?
Mi Rey, mitä täällä on tapahtunut?
En tiedä, kenestä on kyse,
eikä näistä kirjoista ole hyötyä!
Hengittäkää.
Älä käske hengittämään.
Kaikkien tekojeni tarkoitus on varmistaa, ettei tuo toistu.
Ja kun olo on uhattu, silloin ei hengitellä.
Vaan keskitytään.
Sellaisen valon kutsuminen vaatisi niin väkevän loitsun...
Ei, sanotte itse: "Kielletty taikuus ei ole oikea keino."
Kuninkaan on oltava valmis tekemään mitä vain valtakunnan suojelemiseksi.
Ensin teidän on suojeltava itseänne.
Juuri niin teenkin.
Mutta ei näin.
Emme tiedä mitään näistä sivuista.
Hallitsette mahtavaa taikuutta.
Mutta tämän kirjan kautta -
pelkään sen hallitsevan teitä.
Pyydän, pistäkää kirja pois.
Jos haluatte vastauksia valoon,
ehdotan, että käännytte kansanne pariin.
- He rakastavat teitä. - Tiedän.
- He tekevät mitä vain vuoksenne. - Totta kai tekevät.
Olette heidän komein, rakkain kuninkaansa.
Olet oikeassa.
Olen komea kuningas.
Voi, rakkaani, loistava neuvo.
Rosas on onnekas, kun sillä on sinut.
Kuten myös minä.
Kaikki on hyvin.
Voitko lakata kiemurtelemasta?
Kiinnität meihin huomiota.
Hei. Päivää.
Minäpä tästä aion...
Mitä pussissa on?
Okei.
Voit nyt tulla ulos.
Onko tuo pyjama?
Kiitos. Minua ymmärretään.
Selvä, keskity.
Täytyy puhua Dahlialle.
On oltava keino livahtaa kuninkaan työhuoneeseen.
Ilman, että kukaan näkee.
Kyllä, kyllä. Olen sinua edellä.
Tähti saattaa pelästyttää väen.
- Samoin puhuva vuohi. - Mitä?
Siksi te molemmat jäätte tänne.
Kanojen kanssako?
Näitkö, mitä tuli juuri ulos tuon...
Palaan pian. Pysytelkää hiljaa.
Älä viitsi. Gabo, jopa sinun on myönnettävä,
että viimeöinen valo tuntui upealta.
Se oli varmaankin kirous.
- Keksejä. - Keksejä.
Ei! Tämä satsi on kuninkaalle!
Orava sanoi minulle äsken "huomenta".
Minulla ei ole vastausta tuohon.
Ei minullakaan. Vai mitä?
Mitä oravalle voi muka sanoa?
Minun pitäisi katsoa eteeni.
Jos kosket niihin, peset ne.
Se oli vahinko.
Miten? Miten teet noin aina?
Mitä sinulle ja saba-raukallesi kuuluu tänä aamuna?
Pärjäilemme.
Ja utelemme.
Miten keittiöt toimittavat ruoan kuninkaalle?
Viralliset tarjoilijat tuovat ateriat ruokasaliin.
Entä kun kuningas aterioi työhuoneessaan?
- Mitä? - Kuka tuo sen silloin?
Hänen työhuoneeseensa ei ole asiaa.
Vain harva tietää yksityiskohdat.
Kuten sinä?
En kommentoi.
- Neidit, pyydän. - Kuka tuolla on?
En kuule mitään.
Dahlia, jos tiedät salaisen tien kuninkaan työhuoneeseen,
sinun on kerrottava minulle.
Miksi? Mitä on meneillään?
Odota, odota.
Mitä sinä teet?
Täytyy kerätä munia.
Ei! Anna minun. Teen sen puolestasi.
Ei tarvitse, Asha.
Mutta allergiasi!
Tuo aivastelu. Se ei voi olla hyväksi sinulle.
Yritätkö viedä kanat minulta?
- Tiedät, että Safi rakastaa niitä. - Niin.
- Oletko kunnossa, Asha? - Jokin on vialla.
Mitä salailet?
- En mitään. - Elämää on elettävä!
En ketään.
- Mitä tuolla tapahtuu? - Miksi hikoilet?
Voit kertoa meille mitä vain.
Siirry tai rikomme oven!
Ei, ei.
Selvä. Selvä!
Viime yönä, kun kaikki oli tapahtunut,
esitin toivomuksen -
tähdelle.
Oletko viisivuotias?
Ja tähti vastasi.
Juuri noin, neidit.
Siipenne eivät kanna, mutta äänenne kylläkin!
Selvä, neidit,
loppuhuipennus!
Tässä ovat ystäväni.
Tämä on täysin mahdotonta.
Mitä? Miksi saan sinut surulliseksi?
Simon on 18.
Hän luovutti jo toiveensa kuninkaalle.
En muista, mitä menetin.
Älä hyväksy sitä.
Ei. Pysy poissa. Ei, ei!
Olenko ainoa, joka tajuaa, että tämä päättyy tosi kehnosti?
Paitsi jos kukaan ei kerro Tähdestä.
Kukaan muu kuin Magnifico ei saa käyttää taikuutta,
ja hänellä yksin on valta -
toteuttaa toiveita.
Oman käden valta.
Hetkinen. Toteuttaako Tähti toiveita?
Ei, mutta hän haluaa auttaa minua tavoittelemaan omiani.
Vähän kuin hyvä haltiakummi.
Elämä ei ole satua.
Mitä toivoit?
Tiedätkö mitä?
Älä kerro meille. En halua osaksi tätä.
Tuo on kuninkaan kokoontumiskutsu.
Olkaa kilttejä, Magnifico ei saa tietää Tähdestä.
Ja lupaan, ettei toiveestani koidu vahinkoa tai seurauksia teille.
Tai Rosasille.
Se on painava lupaus, Asha.
Mutta luotamme sinuun.
Emmekö... Mihin hän meni?
Miten hän tekee tuon?
Kaikki hyvin. Emme kerro kenellekään, Asha.
Aivan.
Kanoista.
Olemme puolellasi.
Eikö niin, Gabo?
En pihahdakaan.
- Mitä jätät kertomatta? - Okei. Okei.
Eilen minä ikään kuin haastoin kuninkaan.
- Mitä? - Asia on monimutkainen.
Niin?
Dahlia, mitä tekisit, jos sinulle selviäisi,
että sinulle kaikkein rakkaimpien ihmisten toiveita -
ei koskaan toteutettaisi?
Puhut sabasi toiveesta.
Ja minun ansiostani myös äitini.
Tulin hakemaan heidän toiveensa, jotta voin antaa ne takaisin.
Tulitko tänne varastamaan kuninkaalta?
Ei se ole varastamista.
Toiveet eivät kuulu hänelle.
Etkö voi vain pyytää niitä takaisin Magnificolta?
Taisin pilata mahdollisuuteni pyytää Magnificolta mitään.
Näin me viemme ruoan kuninkaan työhuoneeseen.
Täydellistä.
- Uusi tapa kiivetä! - Okei, varohan!
- Emme mahdu. - Peruutan.
Oletko varma tästä?
Magnifico voi palata koska tahansa.
Ja siksi sinä saat viivytellä häntä.
Kiitos ja anteeksi, ystäväni?
Miten minun on tarkoitus viivytellä kuningasta?
Keksit kyllä jotain.
Olet nero!
- Vasemmalle. - Mennään ylös!
- Täytyy yltää vetoköyteen. - Nyt mennään!
Anteeksi, se meni suoraan korvaasi.
- Eilisiltainen valo oli uskomaton. - Se oli upea.
En ole kuunaan nähnyt moista.
Hiljaa, hiljaa!
Tiedän, että te ihmettelette sitä pikku valoa -
viime yöltä.
Valoa, jota en hallinnut tai hyväksynyt!
- Niin! - Mitä?
Se oli taikuutta, joskin kömpelöä ja amatöörimäistä.
Se oli myös tyystin kiellettyä.
Joukossamme on petturi,
joka uhmasi lakia.
Hän käytti taikuutta ja saattoi teidät kaikki vaaraan!
Mutta älkää huoliko.
Hän ei pärjää minulle.
Ja vakuutan teille,
että kiinni jäätyään häntä rangaistaan -
ankarasti.
Asha.
Olet todella hidas.
Taidamme olla perillä.
Seikkailu odottaa tämän oven takana!
Mennään.
Voi ei.
Ei, ei. Se on lukossa.
Pusken sen auki.
Sattuu ilman sarvia.
Mitä sinä teet?
Tähti, ethän riko mitään.
Mutta älä liioin pidättele.
- Mitä tapahtuu? - Anna vain kaikkesi.
Heitä taikapölyä kaikkialle!
Kyllä se siitä.
Jes!
Ei!
Rosas tarvitsee teitä.
Kaikenlainen tieto on avuksi.
Ja tiedän, ettette kuuna päivänä -
tuottaisi minulle pettymystä.
Kiitos.
Teidän Korkeutenne, odottakaa!
Pyydän!
Niin, ole hyvä.
Okei.
Hei. Hei.
Hei, olen Dahlia.
Valmistan Magnifico-keksinne.
Loistavaa. Miten voin auttaa, Dahlia?
Kiitos kysymästä.
Sanoitte, että kaikki tieto on avuksi.
Mutta millainen lasketaan käytännössä?
Todisteaineisto?
Vaiko aihetodiste?
Ensikäden? Vai toisen käden?
Entäpä aavistukset?
Aivan.
Entä aavistukset?
Kyllä, kaikki.
Kaikki tieto siitä, kuka tai mikä aiheutti valon, olisi avuksi.
Joten aavistelkaa menemään.
Kutsuitte sitä amatööritaikuudeksi,
mutta miten ette tiedä, kuinka se tapahtui?
Mitä?
Voisitteko määritellä "amatöörin"?
Kyse on siitä, mitä te tiedätte.
Kyse on teidän turvallisuudestanne,
ja ennen kaikkea toiveidenne turvallisuudesta.
Tarkoitatteko, etteivät toiveemme ole turvassa?
Totta kai ne ovat!
Kuin uuden veroinen.
Toivottavasti hän ei tarvitse noita.
Aivan, toiveet.
Tuo on oikeastaan ovi,
ja Magnifico heilautti kättään ja se vain...
Okei, entä näin? Eikö?
Tai näin?
Näin? Vai näin?
- Jes! - Onnistuit!
Tiimityötä!
Tähti, on hienoa, että nautit,
mutta sinun on keskityttävä.
Ole kiltti ja etsi saban ja äidin toiveet -
mahdollisimman äkkiä!
Mistä tiedämme, että toiveemme ovat turvassa? Emme ikinä näe niitä.
Miksi emme voi nähdä niitä? Miksi on sellainen sääntö?
Entä miksi emme muista niitä?
Yksi kysymys kerrallaan.
Kun kerran kysymme, entä jos toiveen haluaa vaihtaa?
Hyvä pointti, toiveet voivat muuttua.
Asetutaan jonoon, jokainen saa vuoronsa.
Tiedättekö, mikä auttaisi?
- Uusi toiveseremonia. - Niin.
Se saisi olomme paljon paremmaksi.
- Pyydän teitä! - Tehdään se!
Ei! Ei nyt! Huono ajoitus!
Toiveita, toiveita!
Hiljaisuus!
Ettekö muuta ajattelekaan?
Toiveseremoniaa?
Selvä.
Hän, joka paljastaa petturin,
saa toiveensa toteen!
Mitä?
Mutta kuulkaa!
Hän, joka auttaa petturia,
hän, joka tuottaa minulle pettymyksen,
ei koskaan näe toiveensa toteutuvan!
Odottakaa! Ylhäisyys!
Riittää!
Kuinka julkeasti he tenttaavat minua!
He kyselevät, koska saatte heidän olonsa kyllin turvalliseksi.
Menen toiveiden luo. Häiritse minua vain hyvillä uutisilla.
Turha syyttää on komeudestani
Se kulkee suvussa
Suoraan tähdistä sain geenini!
Nimikin meinaa "mahtavaa" Et kaikkivoipuuttain haastaa saa
Tää on kiihkoa, eikä kiukkua Miksei saavutuksiani kehuta?
Katsokaa!
Jos kylmä on, sulle vaatteita
Toisilta voin taikoa
Jos vapaaehtoista tarvitaan, tässä!
Tän sankarin vaik uhraan Jos apua sä kaipaat
Mä kodin teille annan Enkä veloita vuokraakaan
Mä sotkunnekin siivoon Ja mä kuuntelen kun on vaikeaa
Mä annan, annan, annan vaan Joo, luulis että riittää
Vähän kunnioitusta Mä en pyydä enempää
Ja näinkö mua kiitetään?
Näinkö mua kiitetään?
Ja näinkö mua kiitetään?
Siis näinkö mua kiitetään?
"Olet niin nerokas!" Ah! Vähintään, tietenkin
Mutta keksitte lisääkin
Söpöin! Vahvin! Uljain! Urhein! Jep!
Valtakunnan vaik rakentaa Jotkut silti aina valittaa
Hmm, vähän peiliin myös vilkaiskaa Vai oisko teistä mua korvaamaan?
Mä teille viime vuonna täytin
Jotain tusina toivetta!
Tää määrä epäkunnioituksen On uskomattoman valtava
Mä aina teistä huolehdin Joo, enpä sen enempää
Teitä vauvasta asti Täällä vain lellitään
Ja näinkö mua kiitetään?
Näinkö mua kiitetään?
Ja näinkö mua kiitetään?
Näinkö mua kiitetään?
En tahtois tätä tehdä Mä vannoin etten tekis
Mutta uudet voimat mua houkuttaa
Koska en valtaani aio luovuttaa
Mä loitsin, kiroon, mä noidun, manaan
Kunhan valon sen voin karkottaa
Tähän kirjaan mun kohtalon sidon
Ei muita keinoja jää edessä pakon
Missä olinkaan? Aivan.
Jossain piilee petturi Mut pystyssä on mun pää
Pelko pois, nyt esiin tuu Sä tilaisuuden saat selittää
Toiveen siitä antaa voin Jos hänet löydetään
Toisaalta, ärsyttää Että joudun edes pyytämään
Ja näinkö mua kiitetään?
Näinkö mua kiitetään?
Ja näinkö mua kiitetään?
Näinkö mua kiitetään
Näinkö mua kiitetään!?
Minulla on sopiva työskentelypaikka.
En pelännyt, Sakina.
Koska, kuten kaikki vuohet,
uskon, että mitä suuremman haasteen olemme valmiit kohtaamaan,
sitä suuremman elämän elämme.
Saba...
Tiedän, ettet halua kuulla toivetta, joka ei voi ikinä toteutua.
Mutta nyt -
voit toteuttaa sen.
Se on niin yksinkertainen,
niin puhdas.
Asha, tiedän sinun uskovan, että teet jotakin hyvää, mutta...
Minun ei olisi ikinä pitänyt luovuttaa Magnificolle toivettani.
Tämä...
Tämä kuuluu minulle.
Saba...
Asha, en ehkä ikinä inspiroi ketään,
mutta ainakin nyt minulla on tilaisuus yrittää.
Seuraavaksi haen sinun toiveesi, äiti.
Kyllä vain, Asha.
Sinut on annettu ilmi.
Missä se on?
Missä tähti on?
Täällä ei ole teille mitään!
Miten teit sen, häh?
Millaista taikuutta käytit?
En hallitse taikuutta.
Repäisit tähden taivaalta -
ja sen avulla varastit minulta.
Toiveet eivät kuulu teille.
Ette ikinä aikonut toteuttaa saban toivetta.
Ja hän ansaitsee sen takaisin.
- He kaikki ansaitsevat... - Minähän sanoin...
Minä päätän, mitä he ansaitsevat.
Olkaa kiltti, Teidän Korkeutenne.
Hän teki virheen. Se ei toistu.
Voi, tiedän kyllä.
Tuntuuko tämä tutulta, Sakina?
Minun toiveeni.
Niin, toiveesi, jonka annoit suojelukseeni,
koska tiedämme kaikki, miten toiveille käy -
täällä ulkomaailmassa.
Ne musertuvat.
- Äiti! - Sakina. Ei!
Mitä tämä on?
Mikä lahja.
Kaiken aikaa olen suojellut toiveita tietämättä -
niiden suomaa voimaa.
Tuntuu kuin voisin tehdä -
mitä tahansa.
Tähti.
Minun on saatava se.
Menoksi! Nyt!
- Mitä tuo on? - Hei!
- Onko tämä lankaa? - Äkkiä.
Yhdeltä kotieläimeltä toiselle...
Auttakaa meitä!
Varovasti.
Juuri noin, Sakina. Pidä kiinni!
Maa loppui kesken.
Tuolla on vene.
Äkkiä.
Menkää takaisin talleihin.
Jos joku kyselee, leikkikää tyhmää.
Ehdotan, että suuntaamme saarelle.
Se on lähimpänä. Voimme piileskellä siellä.
Kiitos.
Äiti?
Sydämeni tietää tämän tunteen.
Se on menetystä.
En halunnut, että näin kävisi.
Tiedän, kulta.
Oli typerää ajatella, että voisin muuttaa mitään.
Ei olisi pitänyt ikinä toivoa.
Se on totta.
Toiveeni pilasi kaiken perheelleni.
Ja nyt kaikki Rosasissa ovat vaarassa -
minun takiani.
Asha, ei.
Kaikki ovat vaarassa -
Magnificon takia.
Rakas Rosas.
Isäsi sydän särkyisi -
siitä, mitä nyt tiedämme.
Tiedän, mitä ajattelet,
koska ajattelen samaa.
- Rakastan teitä paljon. - Mitä nyt?
- Kun pääsette saarelle... - Asha.
- ...kätkeytykää katseilta. - Mitä aiot tehdä?
Minä pysäytän hänet.
- Ei! - Se on liian vaarallista!
Saatoin tämän alulle.
Minun on lopetettava tämä...
kaikkien tähden.
- Asha! - Ei!
En osaa uida!
Täydellistä.
- Hai! - Mitä?
Ei, ei. En nähnyt haita.
Minä vain harjoittelen.
Tähden valjastaminen...
Taikasauva.
Niin väkevä, että jopa yö kumartaa edessäni.
Täydellistä.
Yksi pihlajan oksa,
Tollensin liemeen kastettu.
Sulatettua rautaa lujuuteen.
Kuparia lyöntiin.
Ja tärkeimpänä...
Kolmen viattoman sydämen voima.
Kehtasitte kyseenalaistaa minua -
ja sitä, mitä vuoksenne teen.
Ette ansaitse tulla toteutetuiksi.
Mutta minun kauttani -
olette osa suurempaa tarkoitusta.
Rakkaani.
Mikä suru.
Jes!
Amaya, kulta, tule! Tule!
Tulit juuri sopivasti katsomaan uutta leluani!
Tämä vasta on voimaa.
Hohdanko minä?
Siltä tuntuu. Niinkö?
Miten saatoitte?
- Kielletty taikuus on... - Aliarvostettua.
Kuten minä kansani silmissä.
Sen tytön silmissä.
Hän teki tämän.
Hän veti tähden taivaalta -
tuhotakseen kaiken rakentamani.
Asha?
Ei, hän halusi vain perheensä toiveet takaisin.
Oletko petturin puolella, Amaya?
En. En.
Tiedätte, etten ikinä liittoutuisi Rosasin petturin kanssa.
Olen uskonut teihin siitä asti, kun tapasimme.
Rakensimme valtakunnan yhdessä.
Mikään ei ole sen tärkeämpää.
Mahtavaa.
Ryhdytäänpä valmisteluihin.
Olen ajojahdissa!
Kaikki tämä on vain este tiellämme.
Valtava, järkälemäinen este.
Täytyy löytää Dahlia ja muut.
Näen vain jalkoja.
Katsokaa näitä ihmisraukkoja!
Asha varasti ja tuhosi heidän toiveensa.
Hänen on maksettava!
Sanotaan, että hänen perheensä on kadonnut.
Hän varmaan tappoi heidät.
Koko juttu tuntuu väärältä.
Teidän kasvonne!
Kaikki hyvin. Olette kunnossa.
Se oli vain valotehoste.
Tiedätte, että rakastan Rosasia.
Kuningatar näyttää pelokkaalta.
Okei, leikki sikseen.
Taidamme ajatella samaa asiaa -
taas.
Odota, hillitysti!
Ihmettelette varmasti, miksi olette täällä.
Kyllä, raaka teini juoksentelee tähden kanssa -
ja tuhoaa toiveita.
Mutta...
arvatkaa, kuka astui rohkeasti esiin -
ja nimesi hänet.
Hurratkaa isosti...
Simon O'Donohuelle!
Simon?
Tiedän, tiedän!
Olin yhtä yllättynyt kuin tekin.
Meidän uninen pikku Simonimme.
Ei tarvitse hermoilla, Simon.
Ole ylpeä! Näytä meille ilosi!
- Teidän Korkeutenne? - Herttinen.
Tiedän, puhuva hiiri...
Mutta älkää panikoiko.
Olen hyvin puhdas,
ja minulla on tärkeä viesti teille.
"Sanoitte kerran, että jalomielisyys on Rosasin puhtain olemus.
Näen, että pelkäätte,
mutta Rosas tarvitsee nyt apuanne.
Rakkaudella, Asha."
"Rakkaudella" oli minun ideani.
Okei. Heippa.
No niin, rakas Simon,
oletko valmis -
näkemään toiveesi?
Olla kuninkaan uljain,
uskaliain ja uskollisin ritari!
Ei kuitenkaan uskollinen ystävä.
Suurella kunnialla -
täytän sydämesi hartaimman toiveen.
- Kauan eläköön kuningas! - Kauan eläköön kuningas!
Eikö olekin upeaa?
Pettureita on kuusi lisää, Ylhäisyys.
Dahlia, Gabo, Dario,
Safi, Hal -
ja Bazeema.
Etsikää heidät, jotta he maksaisivat petoksestaan.
Etsikää Asha, niin teidät palkitaan.
Mutta ennen kaikkea,
etsikää tähti,
niin minulla on voima -
toteuttaa kaikkien teidän toiveet!
Se on umpikuja.
Umpikuja, joka on hiomatonta mahonkia.
Hyvä löytö, Valentino.
Takapuoleni löysi sen.
Tännekö sinä tulet, kun livahdat tiehesi, Bazeema?
Kiitos, kun pidit tämän omana tietonasi.
Introvertit ansaitsevat turvapaikan.
Olen onnellinen puolestasi.
Olemme turvassa täällä.
Ei, emme ole turvassa missään.
Olemme karkulaisia, kiitos Ashalle.
Hän sanoi vain haluavansa perheensä toiveet takaisin.
Ja sinäkö uskoit häntä?
Se on totta, Gabo.
- Piiloon! - Kuolemme kaikki!
Hei, Asha.
Sano, ettet tuhonnut niiden ihmisten toiveita.
En tietenkään.
Se oli Magnifico.
Todennäköistä.
Hetkinen, kuningas käyttäytyi kamalan...
kamalan...
Kamalasti.
Simon näytti siltä kuin häneen sattuisi.
Niin, juuri ennen kuin hän vasikoi meistä.
Olemme tuomittuja!
Paitsi jos taistelemme.
Te ette nää Magnifico ei oo se mitä esittää
Hän on julmempi Kuin mitä kuvitella saattaa
Kun mun toive tähden alas toi En silloin arvannutkaan, mikä oottaa
Mut katua sitä en aio lainkaan
Nyt nähty on se Kuka hän on
Alla naamion
Väitti että teidän toiveenne Vaaraan saatoin, se on valhetta vain
Ja tiedän et en tehdä voi tätä yksin
Sivuun jos jäädään seuraamaan
Silloin hän jälleen voiton saa Salli en
Tiedän nyt totuuden
Hän vain valtaansa kasvattaa
Muttei hiljentää meitä saa
Vannon sen
Tiedän nyt totuuden
Noustaan! Jeaa! Tullut aika taistella on
- Vastaan - Jeaa! Jeaa!
Ja jalat hakkaa rytmii tum-tum-tum-tum
Jeaa!
Hän tätä ei ees odottaa osaa
Kun vallankumous jyristen alkaa
- Meitä ei voi hän vaientaa - A-haa!
Nyt maailma kuulla saa Vihdoin sen
Sen!
Tiedämme totuuden!
Tiedämme vihdoin sen
Vaikkei tää toimis ollenkaan
Niin ei voida enää
- Luovuttaa - Lupaan sen
Tiedämme totuuden!
Tiedämme vihdoin sen
Hu!
Hu! Hu! Hu! Ha!
Hu! Ha! Hu!
Ha!
Hetki koittaa jonkin uuden
Rummun lyönneissä sen kuulen
Olin kiltti, mutta enää en!
Jah! Jah! Jah! Jah!
- Yllätys, me täältä tullaan - Nyt paikkamme on aika ottaa
- He pian saavat - Nähdä muutoksen! Jah!
Hän ainoastaan kruunustaan Vain välittää
- Sietää - Voi enempää
- Mä en - En
Tiedämme vihdoin sen
Tiedämme totuuden!
Ja hän on tiellä pimeyden
Aiemmin halunnut myöntää
- En - Aah
- Tiedän sen vihdoin - Tiedän
- Totuuden
Tiedämme vihdoin sen!
Hei.
Teidän Korkeutenne, tässä on Tähti.
Sinä olet ainoa laatuasi.
Teidän täytyy tietää...
Magnifico on omaksunut hyvin turmeltuneen taikuuden.
Hän on päättänyt napata Tähden.
Hän haluaa kaiken energiasi itselleen.
Sitten Tähden on lähdettävä ja heti.
Ei, ei. Jos joku lähtee,
niin sinä.
Tähti ei lähde ennen kuin toiveet on vapautettu.
Onko teillä siis suunnitelma?
Totta kai meillä on.
Fantasiamaa taivaalla?
Entä Ei-Mikään-Maa?
Täydellinen lapsenvahti kamalille lapsille?
Popsin tämän suihini!
Tosirakkaus, kuinka sööttiä.
Se siitä tosirakkaudesta.
Mi Rey!
Asha ja Tähti on nähty metsässä.
Niinkö?
Kuinka onnekasta.
Kokoammeko kansalaiset,
jotta he näkevät teidän nappaavan hänet?
Olemme koonneet heitä paljon viime aikoina, vai mitä?
Minä pilailen!
Kailota trumpetteja, Amaya.
Tuon tytön ja tähden takaisin!
Okei. Täytyy toimia nopeasti.
Ja hiljaa!
Johdatan Magnificon niin kauas kuin voin.
Ja heti kun hän lähtee linnasta,
menet auttamaan muita toiveiden vapauttamisessa.
Tiedän, okei?
Minuakin huolettaa.
Hetkinen. Mitä sinä teet?
Ahaa, keppi.
Selvä.
Mitä minä tällä teen?
Siinä on taikaa.
Kiitos.
Sinun on mentävä. Mene nyt.
Okei. Pystyn tähän.
Mitä?
Toimi nyt, toimi nyt.
Okei.
Onnea matkaan, Asha!
Otan haasteen vastaan.
- Vau. - Hei.
Sydämen kautta ymmärrämme maailmaa.
Katsokaa, kuumaa juomaa.
- Tähti! Olet täällä! - Mikä helpotus!
Tässä sitä ollaan, kaikki.
Ensin avaamme katon,
ja sitten Tähti palauttaa toiveet.
Kuningatar neuvoi etsimään suuria väkipyöriä.
Ehkä näitä väkipyöriä?
Alkakaa kavuta!
Kuten äitini sanoi aina:
"Jos joku putoaa,
niin jätä hänet!"
Ei, kuomaseni, emme me niin tee.
Voit laskeutua, koska vihaan korkeuksia.
Vau, hienoa!
Se on menoa!
Tämä on korkealla.
Tässä. Obsidiaaniöljyä -
suojaamaan sivuilta.
Tämä on kuin reseptikirja -
häijyyksille ja raakuuksille.
Etsi keinoa rikkoa sauva, sitoa hänen taikuutensa -
tai ainakin -
murtaa valta, joka sillä on häneen.
En ymmärrä sinua lainkaan!
Se ei liiku!
Yritän parhaani.
Hei, Dario!
Siinä on köysi syystä!
Nyt ei ole arvoitusten aika!
Älä nyt. Selvää kuin pukinpartani.
Teidän on vedettävä yhdessä.
Minä lasken.
Yksi.
Kaksi.
Yksikymmentä.
Kakskyt aakkosto.
Siis mitä?
En osaa laskea.
Nyt!
Juuri noin. Antakaa kaikkenne!
Ei!
Hänestä on tullut käytännössä koskematon.
Metalli ei voi murtaa sauvaa.
Loitsu ei voi sitoa hänen taikuuttaan.
Eikä kukaan voi käännyttää häntä tältä tieltä.
"Jos omaksuu kielletyn taikuuden edes kerran,
sille omistautuu ikuisiksi ajoiksi."
En voi kääntyä, en voi kääntyä!
En voi lakata katsomasta.
Toimi kanssani, keppi.
Voi sentään.
Tarvitaan lisää painoa!
Sitä ei lasketa kaatumiseksi, jos hyppää.
Hyvä on sitten!
Rosasin tähden!
Hypätkää!
Minä kuolen!
Minä elän!
Ovatko nuo toiveitamme?
- Niiden täytyy olla. - Oi, toiveet ovat vapaita.
Toiveet. Hän vapauttaa ne.
Meidän tyttömme.
Menoksi.
Saba, olet 100-vuotias.
Mutta tahtoni on luja. Kyllä!
He onnistuivat!
Ei!
Ei sillä väliä. Olet myöhässä.
Asha...
Magnifico ei ole koskaan myöhässä.
Simon?
Tähti!
Luuletko voivasi päihittää minut?
Kiitos, John!
Ilomielin, Asha!
Älä satuta minua.
Ei sinun minua kannata pelätä.
Pöö!
Tähti!
Yllätys.
Hyvää iltaa, Rosas!
Vau, tähdet lentävät tänä iltana.
Paitsi sinä.
Sinä olet nyt vankina, vai mitä?
Vaan mitä voinkaan sanoa?
Minä en todellakaan pidä petturuudesta.
Te itse petitte oman kansanne!
Ei, ei.
Olen saanut sinusta tarpeekseni.
Teidän Korkeutenne!
Pikku temppusi ei toiminut, Amaya.
Sain sittenkin haluamani.
Mitä tämä on?
Toiveet eivät ole sinun vapautettavissasi.
Ne kuuluvat minulle!
Kumartakaa nyt kuninkaallenne!
Tähti, häivy sieltä!
Ei!
Asha!
Tervehdys, Asha.
Hienoa, että pääsit tulemaan.
Mitenkä se -
omasta toiveestaan huolehtiminen oikein sujuu?
Hetkinen.
Ei oikeasti kiinnosta.
Hei siellä.
- Hoidetaan tämä! - Tähti!
Ei!
Kyllä.
Kerro, kerro, kuvastin,
kuka on kaikkein komein?
Minä!
Ei!
Voitin.
Toiveet todella toteutuvat.
Et ansaitse Tähteä!
Sanoinhan, että minä päätän!
Et kyllä yritä!
Tähdille ei enää ikinä esitetä toiveita!
Itse asiassa enää ei ole toivoa -
eikä unelmia -
eikä pakopaikkaa.
Juoskaa!
Ei tilaisuutta vastustella.
Ei ketään, joka kertoisi tarinoita.
Ei ketään, joka haastaisi minua enää!
Et... ole...
mitään!
Me... olemme...
tähtiä.
Käännyn puoleen tähtien Siis teidän
Enkä pyydä kuin Tän viestin kuulemaan
Sinun on opittava luovuttamaan.
Jos te rinnallani seisotte Niin tiedän
Häntä suuremmaksi voimamme kasvaa
Toivon toiveen tän
Hiljaa!
Toivon toiveen tän
- Toivon toiveen tän - Toivon toiveen tän
Että saada voitais enemmän
Turhaan vuosikaudet ja sukupolvet
Vuoroamme odotettiin
Tullut aika on pystyyn nousta Jäädä ei voi syvyyksiin
Luultiin että voimillas Turvassa meidät pidit
Mut viimein totuus tajuttiin
Voimaan luotetaan nyt toiveiden Me niin kuin sulta opittiin
Ei! Ei!
Seis!
Kanssa muiden tähtien nyt loistan
Ja myös vaaroja nousen uhmaamaan
Tää hetki määrää kohtalomme suunnan
Siks yhdessä me siihen tartutaan
Toivon toiveen tän
Ei!
Että saada voitais enemmän
Nuo ovat minun toiveitani!
Toivon toiveen tän
Että saada voitais
Enemmän
- Teimme sen! - Ne ovat vapaita!
- Toiveeni. - Se on kaunis.
Aion toteuttaa tämän.
En malta odottaa alkuun pääsyä.
Tämä tunne.
Tule kotiin.
Siinä sinä olet.
Voi, kaunis toiveeni.
Äiti, sait toiveesi takaisin.
- Kultaseni! - Asha!
Olen niin onnellinen puolestasi.
Tuo tyyppi.
Mitä sanottavaa sinulla on?
Asha...
Olen pahoillani.
Olen niin pahoillani.
En odota sinun antavan anteeksi.
Minua vain pelotti niin, että joutuisin elämään ilman...
no...
kaikkea minussa.
Ja halusin niin kovasti uskoa häneen.
Niin minäkin.
Me kaikki halusimme.
Ei pidä luottaa komeisiin kasvoihin.
Siksi vietän aikaa teidän kanssanne.
Tulehan tänne.
Haloo?
Tässä on kuninkaanne.
Amaya, mikä onni!
Näetkö, mitä he tekivät minulle?
- No, sinä rakastat peilejä. - Tämä ei ole hauskaa.
Päästä minut ulos oitis.
En.
Mitä? Kaiken sen jälkeen, mitä tein sinulle ja Rosasille,
tämänkö kiitoksen saan?
Tämän kiitoksen sinä ansaitset.
Ripustakaa se seinälle -
vankityrmiin.
Pyydän, älkää! Tyrmät löyhkäävät!
Kauan eläköön kuningatar!
- Emme ikinä tarvinneet Magnificoa. - Magnifico, pyh ja pah.
Anteeksi. Tätä tietä. Hän on täällä.
Kuningatar Amaya, löysin hänet!
Teidän Korkeutenne.
Kuulin, että haluat lentää.
Peter taas haluaa rakentaa lentävän kojeen.
- Hei! - Te voisitte työskennellä yhdessä.
Kertokaa, miten voisin auttaa.
Minä vasta aloittelen.
Tämä on enemmän kuin osasin ikinä unelmoida.
Unelmoin utopistisesta metropolista, jossa nisäkkäät ovat tasa-arvoisia -
ja käyttävät vaatteita!
Odota. Mihin menit?
Tiedän.
Anteeksi, että rikoin sen.
Hetkinen, onko se taikasauva?
Okei, kiitos, mutta ei kiitos.
En ole hyvä taikoja.
Tai siis, puin puun mekkoon.
Minä otan sen hänen puolestaan.
Se on Ashalle.
Mutta mitä minä tekisin sillä?
Ole hyvä haltiakummimme. Mitä muutakaan?
Ei, en voisi olla sellainen.
Voisinko?
Kiitos.
Selvä.
- Anteeksi! - Clara!
Ja mietit, miksi olen äreä!
Hän varmasti harjoittelee Tähden kanssa, eikö?
Voi ei.
Tunnen sinut jo liian hyvin.
Sinä lähdet pian, etkö vain?
Jotta voit olla kuulemassa muiden toiveet.
Minun tulee sinua ikävä.
Ääneni on tosi korkea, kun itken.
Valentino.
Pian ei tarkoita tänä iltana.
No sepä hyvä!
Se oli liikaa minulle.
Olen sentään vain kolmeviikkoinen.
Tähti, kuinka voimme kiittää sinua?
Se on helppoa.
Jatketaan vain toivomista.
JA HE KAIKKI ELIVÄT ONNELLISINA ELÄMÄNSÄ LOPPUUN ASTI
TOIVE
Tekstitys: Laura Jalkanen