Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Az mi?
Egy kívánságlista.
Nem lesz sok mindenünk, amikor odaérünk, de...
legalább tudni fogjuk, hol kezdjük.
Ezért szeretem.
A LÉTRA
Ez melyik állomás?
Nem látok táblákat.
Ezek a bányászok az urániumbányából.
Menj arrébb!
A FILM VALÓS ESEMÉNYEK ALAPJÁN KÉSZÜLT
1986. BUKAREST, KOMMUNISTA ROMÁNIA
Igazgató elvtárs, mit szól a közelgő katasztrófához?
Milyen katasztrófához?
Az atomrobbanáshoz. A ruszkiknál felrobbant az atomerőmű Csernobilban.
A felhő meg pont felénk jön.
- Jó reggelt, mester! - Jó reggelt, fiam!
A színháznak van atombiztos óvóhelye?
Szerintem már nincs.
Azt hiszem, itt a díszlet. Vigyázz rá!
Igenis!
SZÍNHÁZ
Jól vagy, Pepe? Jól ülsz a trónon?
Most kemény vagy, de jössz még hozzám zilahi pálinkáért!
Jó reggelt! Hogy vannak a technikusok?
Dolgozunk, mester.
Bemutatom a színház új adminisztratív igazgatóját,
Constantin Visan elvtársat.
Isten hozta a színházunkban, igazgató elvtárs!
Épp erre volt szükségünk.
Jó munkát!
Elvtárs!
Ez aztán vak, barátom!
Vak, mint a bányaló!
Itt egy másolat az igazgató elvtársnak,
Ciuca elvtárs is kapott egyet elfogadásra.
Jó kapcsolatai vannak, szeretik magát.
Amíg megkapjuk az írásos engedélyt,
elkezdjük az olvasópróbákat.
Csókollak.
Igen, elfoglaltam a széket.
Ne aggódj!
A vén róka már sok segget szagolt.
Zongoraleckéket vesz, Ciuca elvtárs?
Nem én, a titkárnőm.
Condiescu elvtárs, őszinte leszek magával.
Nem gondoltam volna, hogy színpadra lehet vinni
a "Karamazov testvéreket".
Megdöbbentem, hogy egyáltalán lehetséges ez a nagy szellemi feladat.
Sikerrel jártak.
És a diszkréció, amivel elködösítették a misztikus szálat,
amitől én a legjobban féltem,
csodálatra méltó.
Főleg egy ilyen igazi értelmiségitől, mint az elvtárs,
jólesnek és megnyugtatnak ezek a szavak.
Be kell vallanom, nagyon aggódtam, hogy engedélyezik-e.
De még nem engedélyezték.
A miniszter elvtárs,
az új miniszter biztosra akart menni, és elküldte a szöveget...
Nincs időm...
Tessék?
Nincs időm, elvtárs.
Valeriu úr!
Készítettem zsemlekockás levest és sült csirkét.
Majd később. Majd később.
Türelmesnek kell lennünk.
Türelmesnek...
Hogy lenne "Az üldözők" a legjobb westernfilm?
Sztereotípiákra épít, és ez látszik.
A "Liberty Valance" sokkal jobb.
Oana, mikor lesz a felvétel?
- Nemsokára. Besegítesz a hangnál? - Persze.
Costache!
Hurrá!
Késtél! Már azt hittem, besoroztak a kommunisták.
Dehogy, megléptem.
- Hoztam neked ajándékot. - Mit?
Meglepetés mindenkinek!
Hölgyeim, névtelen diákok, vagy hogy is hívnak az elvtársak!
Remélem, jók voltatok, mert eljött hozzátok a Télapó!
Művész úr, jöjjön csak be!
Jó estét, jó estét!
Tempósabban!
Gyűljetek csak körém!
Ezt az alakot meg honnan szedted?
Egy felvételről. A tévénél majdnem éhen halt.
- Tedd be a kazettát! - Kikerültem a csernobili felhőt.
Rudolf orra nagyon szépen világított.
- Vagány ez a Télapó, ugye? - Tavaly rövidebb volt a haja.
Lefeküdtünk egy meghallgatás után Karácsonkőn.
- Na ne! - De.
Csodás vagy, Télapó. Iszol valamit?
Igen. Már elegem van a kekszből és tejből.
Ne feledjétek, hogy figyellek titeket!
És éjszaka, amikor alusztok, belépek az álmaitokba,
és kitörlöm őket!
Ne most!
Igen, anya?
- Ilyen későn? - Igen, Oana, ilyen későn!
Ticut elvitte a mentő. A kórházban van.
Igen.
- Apa kórházban van! - A szíve, ugye?
- Mi történt, anya? - Összeesett az erkélyen.
Nálatok vége a bulinak?
Jól van, később beszélünk, rendben?
Igen. Ha veled nincs gond, akkor én itt maradok.
Jó?
Ne!
Egy Victor Brauner!
- Eredeti? - Hogyne!
Anya imádni fogja!
Nem is csoda. Külföldön méregdrága.
- Drágám! - Igen?
Drágám!
- Gyorsan! - Mi az?
Tudod, hogy reggel nem tudok sokat várni!
Tudom.
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Kié ez a köntös?
Egyre nehezebb.
Talán a húgyhólyagja miatt.
Az egész család a belei miatt szenved.
Hallgasd csak!
Nem itt, hanem odafent!
Odafent!
Csöpög valami a padláson.
Ünnepélyesen esküszöm, hogy megoldom.
Több időt kellene ránk szánnod.
Emlékszel, mit mondtál a bányászokkal teli vonaton?
Hogy szeretsz,
egész életedben szeretni fogsz,
és ha az ember a halála után is szeret, akkor örökké szeretni fogsz.
Ha visszaérek, megígérem, hogy elintézem a gyerekszobát.
Ja.
Na persze.
Megígérem!
Persze.
Avram!
- Igen? - Épp csak... Várj egy kicsit!
Gyorsan!
- Figyelj! - Sietek.
Tudnál adni 200 lejt?
Hoztak cukrot és olajat, és a benzint is betankolnám.
Ha az asszony megtudja, megöl! Nincs pénz!
- A gyerekek is jönnek... - Aha.
Egy hónap, és megadom!
- Egy hónap! - Egy hónap!
Holdfogyatkozáskor.
A "Karamazov testvérek" feldolgozását jóváhagyták.
Fentről még nem hagyták jóvá.
Mert sok a dolguk.
Ez a díszlet makettje. Dragos elmagyarázza, mi a lényege.
Maia, a jelmezek a szokásosak.
És most... a szereposztás.
- Leülök egy kicsit. - Rendben.
Fjodor Karamazov, az idős apa.
Találjátok ki!
George, gratulálok!
- Na végre, ugye? - Elég már!
Micsoda meglepetés!
Folytassuk! Ivan Karamazov, Alexandru Prezan.
Gratulálok, elvtárs!
Dmitrij, a második fiú, a nagy nőcsábász...
- Biztos köztünk van! - Már az öltözőben eldőlt.
Folytassuk egy kísérlettel!
Szmergyakov, a fattyú...
- Horia Fainaru. - Szabad?
Eljátszhatom némán?
Ez lesz életem legviccesebb szerepe.
Úgy csinálod, ahogy akarod, úgyis drámai lesz.
Folytassuk a lányokkal!
Katyerina Ivanovna, Diana Cantuniari.
Szeretlek, kis Mares!
- Tessék, vedd el! - Grusenyka, Ana Olari.
- Liza, a kis Liza... - Ha meztelen, ezt is eljátszom.
- Elsőéves diáklány... - Fényképet kaphatok?
- Lidia Mocanu. - Ismerjük egymást.
Vizsgája van az egyetemen, nem tudott eljönni.
És most...
a nagy meglepetés:
Aljosa Karamazov...
Ez is én.
Andrei Avram.
- Egy vidéki színházból jött... - Brigádos?
Amatőr?
Egyelőre csak ebben a színdarabban működik közre.
- Hívd előre! - Andrei, gyere ide, kérlek!
Gyere csak, fiam!
- Adj neki egy szövegkönyvet! - Gyere ide!
- Kérlek! - Hadd lássanak a többiek!
Sok sikert, fiam!
Csak egy pillanat!
Visan elvtárs, aki sajnos nem tudott ma eljönni,
meghívja önöket egy pohár pezsgőre.
Eredeti.
George bácsi!
Van feleséged, gyereked és hírneved. Boldog ember vagy!
Kedvesem, ha oda jutsz, hogy kimondd: "boldog vagyok",
akkor a boldogság már rég tovatűnt.
Szóval, a boldogság nem is létezik.
Boldogság?
Koccintsunk a szereposztásra!
Nem kételkedem a sikerünkben.
Maga az emberiség lelke forog most kockán.
Karamazov alapvető kérdéseket tesz fel
az ember Istennel és önmagával való kapcsolatát illetően.
Készüljetek fel!
Próbára fogjátok tenni a lelketeket.
Dosztojevszkij megmutatja az utat,
nekünk csak erőt kell gyűjtenünk, hogy kövessük.
Egészségünkre!
- Hogy lehet nem szeretni a színházat? - A boldogságra!
Látod, George bácsi?
És melyik volt eddig életed legnagyobb szerepe?
A szöveg hossza alapján?
Nem. A legfontosabb szereped.
- Attól függ, neked mi a fontos. - Nekem?
Nem is tudom. Ha megtapsolnak az előadás vége előtt.
Mondd meg, Fainar!
Az a fontos, ami Diana Cantuniari szerint fontos.
Ez a női színjátszás első szabálya.
Fiam, ne hagyd, hogy letörje a kedvedet!
Ilyen ez a fehérnép, ha veszélyben érzi magát.
Vagy amikor keresi a veszélyt.
Hát igen. Értem, hogy nincs okotok megbízni bennem.
- Még. - Megbízni?
Ez jó!
A következő néhány hónapban neked kell bíznod magadban.
Jó napot! Megjöttem.
Andrei Avram.
MEGHALLGATÁS TRIGORIN SZEREPÉRE
Jó napot! Fiatal vagyok és tehetséges.
Én... Hogy is mondjam?
Maga hírnévről beszél, boldogságról,
egy érdekes és derűs életről.
Ne haragudjon, de nekem ezek a szép szavak olyanok,
mint egy lekvár, amiből sosem eszem.
Maga nagyon...
A terem felé! A közönség ott van.
Maga nagyon fiatal és nagyon jó.
Az embernek vannak kényszerképzetei.
Például éjjel-nappal a Holdra gondol.
Nekem is van ilyen holdam.
- Karáncsonkőről jött? - Vidékről.
A barátaim nem úgy bánnak velem...
Elölről kezdem.
Elég lesz.
Elkéstél, és elfelejtetted a szöveget.
- De többre vagyok képes, érzem! - És öntelt is.
Köszönjük!
De jó voltam...
- Jó estét! - Jó estét!
Elkésett a színházból, most meg az ünnepségről is...
Legalább következetes. Na gyere!
- Szia! Andrei Avram. - Anda. Örvendek.
Én is.
- Hogy van a lábad? - Meggyógyult.
- Páratlan volt a Trigorinod. - Köszi!
Örülnék, ha azt mondanád, láttál rosszabbat is,
amíg hátul üldögéltél.
Ha valaki nagyon jó, abbahagyom a festést.
Tényleg jól ment, mondták is.
És te véletlenül voltál ott?
- Nem. - Akkor miért?
- Színésznő vagy? - Dehogy! Soha!
Szeretem a jelmezeket, a díszletet.
Kíváncsi vagyok a világra, a színészekre,
arra, hogy mit éreznek, hogyan élnek...
Télapó! Hát ide jutottál?
Andrei, ő a lányom, Oana.
- Szia! Megint. - Szia!
Micsoda meglepetés!
Apa is ezt mondta, amikor megszülettem.
Csak ennyit bírtam kinyögni. Gyere, egyél valamit!
Gyere, kicsim!
Csak hogy tudd...
Kiadják az útleveledet.
Vegyen egy csokor virágot, kérem!
- Jó reggelt, mester! - Jó reggelt, fiam!
- Jó napot! - Jó napot!
Kezdjük!
Andrei, kezdjük az első megszólalásoddal!
Első jelenet, Georgéval.
Ugorjuk át az elején azt a...
Kezdhetjük!
Az atyai áldásodat kérem.
- Kolostorba vonulnék... - Andrei, ülj le!
Idehallgass! Ha George izgulna, talán dühös lennék.
De a te esetedben nem gond. Gyerünk!
Ő beszél itt izgalomról! Nézd az arcát!
Mehet!
Az atyai áldásodat kérem...
Az atyai áldásodat kérem.
Kolostorba vonulnék.
A szerzetesek befogadtak, elkezdhetem a noviciátust.
Andrei, nagyon jó.
George! Azt szeretném,
ha ravasz lennél, egy vén szatír...
Egy iszákos nőcsábász.
Megemlékező misét tartottunk anyának.
Tudom, hogy Zoszima sztarec mély benyomást tett rád.
Szóval a fiam szerzetes akar lenni? Ezt akarja a kis lelkecskéd?
Jól van! Mit is mondhatnék?
Szóval az egyház útját választod?
Anyám sírjánál...
Anyám sírjánál éreztem, hogy teljes lelkemből csak ezt akarom.
Hogy hasonlítasz az őrült anyádra!
Mennyire hasonlítasz rá! Meg is sajnáltalak, Aljosa!
Nagyon sajnállak! Nem tudom, elhiszed-e,
de a szívembe férkőztél, drága jó fiam!
Legalább ott imádkozhatsz értünk, bűnösökért,
mert sokat csibészkedtünk.
Lehetetlen, hogy ha feldobom a talpam,
- ne dobjanak a pokol mélyére... - Jól van, és most nevessünk!
- Az ő országukba kerülök! - Nevessünk!
- Ez lenyűgöző, de nevessünk... - Hagyjál már békén!
Szívből kérlek, ember!
És akkor megkérdezem: honnan van vasvillájuk?
Vannak a túlvilágon vasvillagyárak?
Hadd mondjak valamit: ha nincsenek, akkor fel kell találni őket
a romlott apád számára. Különben hogy lesz itt igazság?
Ott nincs vasvilla!
Honnan tudod, hogy nincs?
A kolostorban meggondolod magad, meglásd!
Drága jó fiam! Angyalkám!
Az égből alászállt angyalkám!
Andrusenyka!
Nézz rám, kérlek! Nézz rám az angyal szemeddel!
Csak nem fogom közben a falat bámulni, mintha egy seggben lennék!
Elnézést! Mindenhol kerestem,
de csak 50-eseket és ezt a 2000-est találtam.
Mit tehettem volna? Elhoztam ezt, és...
Így kell spórolni az árammal!
- Felfelé fordítom, jó lesz? - Hogy a bánatba ne?
Legalább melegít.
- Mit csináltok, lányok? - Megyek vásárolni.
Kedvesem, elég visszafogott a kis protezsáltad.
- Légy türelmes! - Nem az erősségem.
De legalább mással büszkélkedhetek.
Látom, elpirultál, úgy undorodsz a sok mocsoktól.
Túl sok ez neked, ugye?
Nem a beszédedtől, vagy a viselt dolgaidtól pirultam el.
Hanem azért, mert ugyanolyan vagyok, mint te.
Hogy te? Na persze! Ez túlzás.
Szóval...
Túlzás is meg nem is. Ugyanazon a lépcsőn haladunk felfelé.
- Én a legalsó fokán állok, te meg... - Kicsit magasabban.
Kicsit magasabban.
De aki rálépett a legalsó fokra,
bármit is tenne, nem mászhat fel a tetejére.
- Jó? - Nagyon jó.
Folytassátok!
Jó napot! Egy fagylatot kérek.
Fagylalt. Köszönöm!
Szólj, ha mást is szeretnél, nemcsak meghúzni magad.
- Előbb dobd el a fagylaltot! - Igaz.
És csukd be az ajtót!
- Jó napot! - Jó napot!
A "Karamazov testvéreket" keresem.
Mondjuk, hogy megtaláltad őket. Mivel foglalkozol?
Színész akarok lenni.
Szóval még nem vagy az.
Magam sem tudom.
És Aljosát akarod eljátszani.
Gondolom.
Ne siránkozz, Aljosa!
Te követsz engem?
Erre nem gondoltam.
Lehet.
Csak vicceltem.
Ismeritek egymást?
Hogyne! Az úr esténként Télapó,
nappal pedig színészetet tanul. Ugye?
Rossz hírem van.
Csak az "Összes munkái" második és hatodik kötete van meg.
De...
jó hírem is van.
Az egész Karamazov megvan a második kötetben.
Beldiman bácsi! Anyukámnak nem hozott semmit?
Majd később felhívom.
Fiam!
A bolsevikok évekkel ezelőtt betiltották Dosztojevszkijt.
Féltek, hogy a hite vírusként terjedne az emberek közt.
Egy szinten volt Dantéval, Shakespeare-rel,
az irodalom arany nemzedékével.
Rémes.
Egyszer csak kapsz egyet, így.
Érted? És aztán... Úgy!
És lefekszel. Pontosan!
Gyerünk! Álljatok fel, és...
Segítesz, ugye?
Figyelj!
A 18. században egy öreg bűnös kijelentette,
hogy ha Isten nem létezne, ki kellene találni.
És így is van.
Így van, így mondják.
Az ember teremtette Istent.
És ami engem illet, már rég nem töprengek azon,
hogy az ember teremtette-e Istent, vagy Isten az embert.
Nem azt mondom, hogy nem fogadom el Istent, ne érts félre!
Azt mondom, hogy nem fogadom el az általa teremtett világot.
Elmondanád, miért nem fogadod el a világot?
Persze!
És hogy megértsd,
- elmesélek egy vicces történetet. - Történetet...
Ez a bolgárok törökök elleni felkelésekor történt.
- Képzelj el egy apró csecsemőt... - De szép!
- Egy apró csecsemőt! - Csecsemőt...
- Az anyja az ölében tartja. - Ismered a történetet.
- És halálra rémült, remeg. - Gyerünk!
Egy csapat török katona rontott tájuk a házukban.
Szerinted mit terveztek?
Versengtek, hogy megsimogassák a gyereket.
- Grimaszoltak, viccelődtek... - Grimaszoltak, viccelődtek...
- De szép! - És kiöltötték a nyelvüket...
- Kiöltötték a nyelvüket... - És így próbálták...
Felé is csinálhatod.
- Kiöltötték a nyelvüket... - Grimaszoltak...
- Viccelődtek... - Balettosan, úgy!
Kiöltötték a nyelvüket...
Meg akarták nevettetni a csecsemőt, és végül sikerült nekik.
Takard el a füled! Nem akarod hallani!
A csecsemő felnevetett.
- Ismered a történetet! - És akkor az egyik katona
- előveszi a pisztolyát... - Mint egy virágot! Előveszed,
és
a csecsemő fejére szegezed.
Erre mutasd! Jó lesz.
A csecsemő láthatóan élvezi.
Felnevet, és kinyújtja a kezét.
Mindenki mosolyog, gyönyörű az egész történet.
De ekkor a török agyonlövi a gyereket, kíméletlenül végez vele,
a gyerek vére pedig az arcukra fröccsen,
és megerőszakolják az anyját.
Ezért kell kedvesen kezdeni.
Ez egy öregember a 18. századból, aki szerint Isten nem létezik.
És talán igaza is van!
Talán igaza van, de ez engem nem érdekel.
Engem csak az érdekel,
hogy a világ gonosz!
És ne csak kiabáld, hanem magyarázd is el, mivel jár ez!
A világ gonosz!
Holnap folytatjuk.
Kételyeim vannak.
Kételkedem benne, hogy el tudom-e játszani a szerepet.
Mert félsz.
Vannak színészek, akik ha megtanulták a szöveget,
és el is mondják,
azt hiszik, eljátszották a szerepet.
De te többet akarsz.
Miért félnél?
Mert...
Úgy érzem, túl távol áll tőlem.
Egy nagy lószart! Már elnézést!
Régóta bent van. Nézzük meg, mi van vele!
Hagyd csak! Nem szereti, ha vigyáznak rá.
Egy utolsó kört kérnék sok vízzel, és a számlát.
Kellemes vacsora volt, uraim.
- Köszönöm! - Mi köszönjük!
Csak lélegezzünk!
Mester!
- Fel kéne hagynia az ivással. - Lehet.
Ahogy telik az idő, az emberek jobbá válnak.
Vagy keserűbbé.
Megkeserednek.
Andrei, fiam!
Mindenkinek megvannak a bűnei.
De ettől nem leszünk ördögök, érted?
Engedd meg magadnak, hogy jó legyél!
Mester! Hányas szám alatt lakik?
Ez az.
- 23. jelenet, 14. felvétel! - Tessék!
Te hülye! Hogy hagyhattad, hogy ez megtörténjen?
- A szabályzat... - Hagyd a szabályzatot!
- Igaza van, őrnagy elvtárs! - Ennyi!
Mit csinálsz? Elaludtál? Ha forog a kamera, nincs megállás!
- Ne haragudj, sajnálom! - Gyerünk!
Üthettem volna nagyobbat is.
Mikor lesz a filmes vizsgád?
Elhalasztom.
Ez lesz az első pótvizsgám.
Amúgy is Ausztriába megyek anyával.
Találkozunk még valaha?
Felejtsd el ezeket a marhaságokat! Nyaralni megyek, ennyi.
Te voltál valaha külföldön?
- Nem. - Nem?
Mi szépet hozzak neked?
Ha tényleg visszajössz...
Igen?
Egy zacskó igazi kávét.
- Ez sok? - Nem.
Ezt tartsd meg, amíg visszajövök!
Kéred?
Andrei!
Talán hülyeséget mondok,
de azért még kimondom.
Azt hiszem, beléd szerettem.
Ha osztozni szeretnénk
az Urunk, Jézus Krisztus születésének örömében,
osztoznunk kell
a szenvedésein is.
A kereszthalálán is.
Az Úr legyen veletek!
Necolau atya, jó napot!
Az Úr áldjon benneteket!
Már meséltem a férjemről, Andreiről.
Jóvá szeretne tenni néhány dolgot. Beszélgetni szeretne.
- Az apukája is pap. - Igen?
Parochus?
Dumitru Avram. A hegyekben volt a parókiája, de leégett.
Igen, talán hallottam róla.
Andrei, maradj itt az atyával!
Szóval, hogy úgy mondjam,
az édesapád volt a család gyóntatója.
A lépcső első foka.
Milyen lépcső?
A Mennybe vezető utunkon
megtanuljuk helyrehozni a hibáinkat
minden lépcsőfokkal, amelyre rálépünk.
És így
bűneinktől megtisztulva érkezünk meg
Isten színe elé.
Igen.
Halványan emlékszem, mit mondott apa.
De még mindig nem tudom, mit kell tennem.
Imádkozz, hogy a gyermeketek születése
áldás legyen!
És aztán,
ha szükségét érzed, hogy beszélgess valakivel.
Megértettem, atyám.
Kedves édesanyám!
Rengeteg kérdésem van,
amit feltennék apáról.
A következő 18 hónap kötelező sorkatonai szolgálat alatt
csak akkor esztek, aludtok, és ürítetek, amikor én mondom!
Vigyázz!
Valójában egy pap életéről.
Kísértésről.
Hazugságról.
Gyűlöletről.
Kaptál levelet?
Nem. Ezt még régen kaptam apámtól, Amerikából.
Vigyázz!
Öt perc múlva jövök, és végetek! Az anyátokat!
Avram!
Te szerencsétlen! Az én házamban üzletelsz! Kicsinállak!
Fekszik! Mászik!
Egy szardarab vagy, Avram!
Semmi jóérzés és kötelességtudat!
Amikor Isten megteremtett, kifelejtette belőled a fegyelmet.
Vigyázz!
Fekszik!
Mászik!
Vigyázz!
Fekszik!
Vigyázz!
Másszál! Gyerünk!
Gyertek!
Sok más kérdésem van, ami segítene megérteni Aljosát.
Küldd el neki ezt a levelet!
- Jó reggelt, mester! - Jól van!
- Megjött az igazgató? - Most érkezett. Elég fáradt.
- Hol van? - Felment.
Jó reggelt, mester! Jó reggelt!
Mit csinálsz? Számolod a tapsot?
Igen.
Gyere fel a színpadra!
Sokat gondolkodtam a tegnapi próbán Dmitrijjel, és támadt egy ötletem.
Sokat panaszkodsz Aljosa miatt.
Gondoltam, adok egy másik szerepet is.
Összeszorul a szívem, ha látom, hogy szenvedsz.
Úgy érzem, elmegy az eszem.
Biztosan elmegy!
Csak egy illúzió vagy! Fantazmagória! Egy beteg ember agyszüleménye!
Sátán vagyok, és semmi sem idegen tőlem, ami emberi.
Már nem izgul.
Megtanultam tőletek mindenféle élvezetnek élni.
Például...
Szeretek
gőzfürdőbe járni, és a kereskedőkkel fürdeni.
Meg a papokkal is.
Főleg a papokkal.
Kész csoda!
Egy másik élvezet, talán a legnagyobb, amikor erőt vesz rajtam a gonoszság...
Gyónáson hallgatózom.
Egyet el kell mesélnem!
Néhány nappal ezelőtt egy gyönyörű leány,
olyan tűzrőlpattant, hogy csorogna utána a nyálad,
elment gyónni az öreg páterhez.
Letérdelt.
Meggyónt.
És aztán mi történt?
Az öreg páter kísértésbe esett, és találkára hívta a lányt estére.
Na, mit szólsz?
A természet erősebbnek bizonyult a hiténél!
Folytassuk! Jöhet a lépcsős jelenet. Gyerünk!
Andrei!
- Andrei! - Igen?
- Hívj mentőt, rosszul vagyok! - Máris.
- Andrei! - Most hívom!
- Szomszéd, Anda szül! - Egészségére!
Be kell mennünk a kórházba!
Hívtam mentőt, taxit, de senki nem veszi fel!
Nem mehetek! Vasárnap van, és páros a rendszámom.
Ez a törvény, elveszik a jogsimat!
Én beszélek a fejesekkel.
- Szomszéd, elengedem a tartozást! - Egy pillanat, felveszek valamit.
- Menj már! Hagyd ott a pálinkát! - Megyek már!
- Jövök! - Megy!
Javítsátok már meg az utakat!
- Sokat röfögött az idén. - Ki köhögött?
A disznó. Sokat röfögött idén.
Megint szárazság lesz.
- Mi van, te disznó? - Siessünk!
A mindenit!
Sürgős!
Várjanak, nincs áram!
Hozunk lámpát a kocsiból.
- Szül! - Szül, te barom!
Na tessék! Megjött az áram.
Menj a fenébe!
3 kilós és fiú, doktor úr!
Induljon a zene!
- Jó estét! - Jó estét!
- A feleségem. - A felesége.
Csókolom!
- A feleségem. - Iordachené.
Stefan.
- Szervusz, szomszéd? - Ez mit jelent?
- Costache? - Próbálunk az Úr születésére.
Toma Avram előadása. Ő Andrei és Anda fia.
A bemutató a mögöttem lévő tornyos épületben lesz.
Az a templom! A templomunk!
A bemutatóra nézőközönség helyett az Úr angyalait hívtuk.
Ne aggódjatok,
nem fogjuk meghallani Toma horkolását!
- Andrei, ott mi van? - Egy bérlő nélküli szoba.
A bérlőt elvitték a kommunisták.
A Duna-csatornánál halt meg.
Szegény.
Sajnálom, de mennem kell. Külföldről várok hívást.
Még találkozunk.
Andrei, olyan italt kapsz, amilyet még sosem ittál.
Konyak spriccer?
Mindjárt jövök.
Meddig tart még? Késő van, és Toma nyugtalan.
Mindenki nekünk örül. Legalább köszönj nekik!
Részegek, holnap úgysem fognak rá emlékezni.
- És füst van. - De borban jó az ízlésük.
Szólnál, amikor kezdődik a tánc?
Látod? Ez a jó hozzáállás!
Egészségünkre!
Konyak spriccert mindenkinek!
És hogy vagy? Félsz még a szereptől?
El kell mondanom valamit. Őszintén.
Ajjaj, egy őszinte pillanat! Nálunk a színháznál elég ritka!
Az biztos.
Most olvasom először a "Karamazov testvérek" regényt.
Ijesztő félelem fogott el.
Várjunk! Te olvastál már Dosztojevszkijt?
- Nem. - Remek! Azt tanácsolom, hogy ne is.
Nem hallottátok, mi lett Silviu Balan fiával?
Fjodor könyvei tönkretették!
Egyszer csak bezsákolta Dosztojevszkij összes művét,
elment hazulról,
és azóta csavarog,
kocsmákban olvassa Dosztojevszkijt,
és vodkát kéreget.
Szörnyű betegség, a könyvektől kapta! Van, aki beleőrül!
Biztos Mares az. Mares!
Valeriu Condiescu meghalt.
A sarokban jól fogd oda!
- Behozták, Bebe bácsi? - Igen. Bent van.
Az Úr áldja!
Nem így kell gyereket fogni, fiam.
- Add ide, megmutatom. - Halkabban!
Hogy aludjak, ha nem tudjátok elhallgattatni?
- Hadd segítsek! - Nem kell!
Semmi baj! Nyugodj meg!
Megint azt akarod mondani, hogy felöntöttem a garatra.
- Ez jön, ugye? - Igen.
Azt akarod mondani, hogy felöntöttem a garatra, de nem igaz!
Én nem iszom!
Csak szórakozom! Nem volt itt egy szék?
- Azt hiszem, volt. - Hátul van.
Gyerünk, mozogj is!
Egy angyal vagy, Aljosa.
Egy földre szállt angyal vagy, drága öcsém.
Borzasztó gazságokat műveltem.
Szűz leányokat szédítettem el, mert megkívántam őket!
Úgy fetrengtem az élvezetekben, mint disznó a sárban,
mert ezt parancsolta a lelkembe férkőzött féreg!
- Átkozott vagyok... - Tudom a szöveget.
Úgy fetrengtem az élvezetekben, mint disznó a sárban,
mert ezt parancsolta a lelkembe férkőzött féreg!
Átkozott vagyok, Aljosa!
Egy hitvány gazember vagyok!
Egy szánalmas féreg!
De tudod mit, Aljosa?
Nem vagyok annyira tisztességtelen.
- Nekem is van istenem. - Több nevetéssel, gyerünk!
Támogasd nevetéssel!
Látom, elpirultál, Aljosa.
Undorodsz a túl sok mocsoktól, ugye?
- Zenét! - Túl sok ez neked, ugye?
Azért pirultam el, mert olyan vagyok, mint te.
Hogy te? Na persze! Ez túlzás.
Ugyanazon a lépcsőn haladunk felfelé.
Én a legalsó fokán állok,
te meg kicsit magasabban.
- De aki rálépett... - De aki rálépett a legalsó fokra...
De aki rálépett... Hogy van?
De aki rálépett a legalsó fokra, nem mászhat fel a tetejére.
De aki rálépett a legalsó fokra,
nem mászhat fel a tetejére.
Akkor ne is lépjünk a lépcsőre, Aljosa!
Azt ki bírja megállni?
Te meg bírod?
- Félek, hogy nem. - Hallgass, Aljosa!
Hallgass, öcsém!
Grusenyka!
A boszorkány.
Grusenyka, a boszorkány azt mondja, jó emberismerő.
Tudod, mit mondott a múltkor?
Hogy ez az egész egyben le fog nyelni téged!
Egyben, Aljosa!
- Jó lesz. - Elég már!
Itt ölelget!
- Bocs, belekavarodtam. - Elpirultál!
Mit csináljunk?
A harang...
Elvtársak, a baj nem jár egyedül.
Törölték a Karamazovokat. Pontosabban nem hagyták jóvá.
Jövő héten keresünk valamit románt, hogy legyen bemutató.
Avram úr, jöjjön be hozzám!
- Kapóra jött nekik, hogy meghalt. - Alexandru!
Visan elvtárs!
Csak hogy tudja,
ezek sosem hagynák, hogy bemutassuk az előadást!
Soha! Csak hogy tudja!
Ez nem volt szép, gyerekek.
Két hírem is van magának. Nem csak rossz híreink vannak.
Holnaptól papíron is a kollégánk lesz.
És szereztem magának bukaresti igazolványt.
A másik dolog,
hogy holnap 12-kor a tévében előad egy újévi verset.
Az egész ország nézni fogja, az elvtárs is.
Nem mehetek. Nem tudok szavalni, nem tanultam meg.
Megértettem.
Tudtam, hogy szélhámos vagy.
Tűnés!
Andrei elvtárs, Valeriu úr itt hagyta magának ezt a borítékot.
Köszönöm!
Szervusz! A színész nem tud jönni, meghalt egy rokona.
Keresünk valaki mást.
Igen.
Mit hoztak?
Vattát a nőknek.
Hideg van! Borzasztó, mindent átjáró fagy!
Mindjárt éjfél.
Éjjel a király ébren van, iszik, szórakozik, megbotlik...
- Mit csinálsz itt, ember? - Hagyja békén!
Árulok, elvtárs. Verseket árulok. Fizetek a bódéért is.
Éjjel a király ébren van, iszik, szórakozik, megbotlik...
táncol, mint az őrült, aztán...
Ember! Őrült vagy?
Nem, elvtárs. Meggyógyultam.
Aztán megiszik még egy pohár bort, és megszólalnak a dobok,
felharsan a zene...
Drágám, levelet kaptál.
Köszönöm!
Vettem tejet.
Kedves tőled.
BELÜGYMINISZTÉRIUM. FŐVÁROSI MILÍCIA
Tessék, ez jót tesz.
Nézz tükörbe, Andrei! Ez te vagy?
Még megmentheted magad, tehetséges vagy!
Mások csak álmodnak erről!
Van családod, egészséges vagy.
Mondjuk, nem úgy viselkedsz.
Sebes az arcod, piszkos a nadrágod.
Andrei, kivel verekszel?
Andrei!
Apa lettél. Hárman vagyunk, mind egészségesek.
Mindig is vad voltál és kemény.
Értem, hogy a saját utadat kellett járnod,
de te is értsd meg,
hogy törölték az előadást, a színházak fizetést csökkentettek,
és a nagy színészek a rádióból és tévéből élnek meg,
értsd meg!
Hiába olvastál Dosztojevszkijt.
Nem féled Istent.
Csak a tapsért meg az álmaidért élsz.
Ahányszor csak leülök rajzolni, dolgozni, szerinted miért csinálom?
- Valamiből fel akarom nevelni Tomát! - Anda, kérlek!
Elegem van! Nem akarom hallgatni a hülyeségeidet!
Minden este hulla részegen jössz haza, elment az eszed!
Egy ideig parfüm illatúan jöttél.
Most meg sebes arccal.
Ez őrület!
Andrei!
Fel kell nevelnünk a gyerekünket!
Neked már semmi sem számít?
Semmi?
Csak a pia és a színház?
Az már megvolt!
- Nagy ember volt. - Isten nyugtassa!
Van orosz vodka, tőlük hoztuk. Kérsz egy üveggel?
Ha van kettő... Legyen négy! 20-án kifizetem, akkor kapok fizetést.
- Rendben. - Jó.
A fiacskádra!
Kezdesz kifáradni.
Nem vigasztalásból, de a tévés felforduláshoz képest
a karamazovos eset semmiség.
Felső utasítást kaptunk:
"Ne hazudjatok a gyerekeknek a Télapóról!"
Cseréljétek ki az ateista Fagy apóra,
és tüntessétek el az ortodox karácsonyt!
Ezt mondta Ceausescu.
Mi már augusztusban felvesszük az ünnepi adást.
Most ki kell venni belőle a Télapót.
Kint havazik, kész fejetlenség.
Egy eszetlen vezeti az esztelenített népet.
Nem teszünk semmit. Megérdemeljük.
- Tessék, ajándék Oanától. - Oanától?
Igen.
Tudtad, hogy maradni fognak?
Igen. Persze.
- Costache, sajnálom... - Fátylat rá! Örülök.
Nincs értelme itt maradni.
Ahogy lehet, lelépek.
- Bármi áron. - Isten segítsen!
Megjött a tej. Kicserélik az üvegeket.
Várjunk!
A Kreml dolgozik. Jön az utolsó jelenet. Függöny!
Köszönöm, elvtárs!
Tudtad, hogy nem jöhetnek ki?
Busszal viszik őket enni,
ha nőt akarnak, elmennek a vécére.
Ez egy fizetett börtön.
Köszönöm, elvtárs!
Kukucs!
Megint ittál?
- Mi ez? - Vaj.
- És még? - És?
Tejpor Tomának.
Otthagytad a szakmát, vagy mi?
Nem. Hazafelé kiraboltam egy tehenet.
Ezek a te vázlataid?
Igen. Egy előadáson dolgozunk.
Klassz.
Amihez hozzáérsz, életre kel.
Nemsokára elmész Bukarestbe, és híres leszel.
Bukarest jöhet, a hírnév nem kell.
Nekem család kell.
Te hány gyereket akarsz?
Nem tudom, milyen apa lehetne belőlem.
Legyen több önbizalmad!
Légy pontosabb, tanulj meg megbocsátani...
Igaz.
Máris több az önbizalmam.
Vigyázzatok magatokra abban a nagyvárosban!
Ez Muta néni telefonszáma Bukarestben.
Eleinte nála fogunk lakni.
Ez Puiu tolla.
Imádkozom értetek. Mindkettőtökért.
- Kicsit beljebb, Muta! - Megfagyok!
- Jó lesz, Iordache! - Sokáig tart?
Jó lesz.
Így!
- Mutasd meg Tomát! - De szép!
Elég!
- Andrei! - Egy pillanat!
Mit csinálsz?
Nem tudsz ellenállni!
Gyere, Toma! Hozd össze anyukádat a Télapóval!
- Boldog karácsonyt! - Boldog karácsonyt!
- Boldog karácsonyt, kicsikém! - Odanézz!
- Nézd csak! - Elaludt!
Ha akarod, megtartjuk a pocakot.
Így jó.
Jöttek a manók!
- Boldog karácsonyt! - Szomszéd!
Egészséget, minden jót!
Ő az apósom.
Egészséget! Fényképet!
Énekeljetek, gyerekek!
Látok az égen egy csillagot, elárulja a nagy titkot,
Fent ragyog, mint egy virág, tudja meg az egész világ...
Egészséget és boldogságot, boldog új évet!
Az új esztendőt Nicolae Ceausescu elvtárs,
a Román Kommunista Párt főtitkára,
a Román Szocialista Köztársaság elnöke üdvözölte.
Jó estét! Boldog új évet!
Boldog új évet! Egészséget!
- Boldog új évet! - Boldog új évet!
Álmodtam.
Szomorú voltál, és megértettem, miért hallgatsz.
Elsötétítettem az ég fényét, hogy pihenhess.
És felejthess.
De nem hagytalak a sötétben.
Ezernyi csillagot hagytam, hogy vigyázzanak rád.
És most...
Már csak szeretlek,
és remélem, hogy legalább ma...
- Halló! - Halló!
Boldog új évet, szerelmem!
Álmodtam, és...
Halló!
Beldiman úr!
- Boldog új évet! - Boldog új évet!
Végre megjöttél!
Megfagyok és unatkozom.
Nem mondta a feleséged?
Hívtalak az ünnepekkor.
Sok minden történt.
Hoztam neked valamit.
Egy ideje tartogatom neked.
Dosztojevszkij, amivel tartoztam.
Beldiman úr, maga kész varázsló!
Ez pedig a karácsonyi ajándékod.
Beldiman úr!
Meglátod, mi az isteni, fiam.
Nem találok szavakat.
- Ez csodálatos! - Ugye?
Mindörökkön örökké, ámen.
Toma olyan jól viselkedett!
Köszönöm, anya.
- Mi a baj? - Nem kellett volna nekem adnod.
Az apád...
Apa meghalt.
Anya!
Egyszer ment el, és akkor is Istenhez.
Próbáltam használni.
Apa kezére állt rá a toll.
Csak most jöttem rá, miért volt rendezetlen az írása.
Mintha karcolta volna.
Tartsd meg!
És vigyázz rá!
Igazából mi lett vele?
Mi lett vele?
Azt hajtogatta, hogy az én meg a te szabadságunk
fontosabb az ő gondjainál.
Túl jó volt.
Igazából...
elvitte a Szekuritáté.
Sok társával együtt.
Jelentem, meghoztam Avramot.
Gyere be!
Avram elvtárs, örvendek! Gyere be, érezd otthon magad!
Bocsáss meg, elég zsúfoltan vagyunk.
- Tudod, miért hívattalak, ugye? - Nem tudom.
Meg is lepődtem, még sosem voltam a milícián.
Sosem voltál a milícián? Jó neked.
El az útból!
Hol az akta?
Ez az?
Hogy vagy, angyalom?
Ne tartsd itt őket, hadd menjenek!
Avram elvtárs!
Őszinte leszek veled.
Reméltem, hogy segítesz.
Rábukkantunk néhány csirkefogóra.
Műtárgyakkal kereskednek.
Ismered, ugye...
Oana Condiescu filmrendezőnőt, ugye?
- Szóval ismered. - Találkoztam vele munka közben.
Játszottam az egyik egyetemi filmjében, ennyi.
És a felvétel közben
megtörtént esetleg,
hogy találkoztál vagy megismerkedtél ezzel a férfival?
Vele.
Nem.
- Nem. - Ne siess, van időnk! Nézd csak meg!
Biztos nem találkoztam vele.
A tévénél dolgozik.
Ő is filmes.
Színész vagy, nem?
De. Nem...
Nem, nem találkoztam vele, és igen, színész vagyok.
Bár egy ideje nem játszom.
Amikor felmentél a fiatal filmrendező lányhoz,
és reggel mentél el,
az is a felvételek miatt volt, jól mondom?
Láttál esetleg a lakásában
ehhez hasonló festményeket?
Nem.
Biztos?
Biztos. Nem láttam ilyesmit.
Nézd meg még egyszer!
Nem. Egyik sem ismerős.
Ezek a szemetek!
Andrei, imádlak!
- Megtennél nekem egy szívességet? - Bármikor, bármit.
A lábtörlő alatt hagynád a kulcsot?
- Nyomás! - Menj innen!
És akkor...
- Hová igyekszik, elvtárs? - Haza. Mi a gond?
Kerülnie kell, erre tilos.
Andrei, mit keresel itt? Tűnj innen!
1987. JÚNIUS 19.
Atyám! Bocsáss meg nekik!
Nem tudják, mit cselekszenek.
Vigyázat, állj!
Erre tilos!
Nem bírom.
Próbáld meg!
Van időnk.
Nem megy, és kész.
Mély levegő, fiam! Meg tudod csinálni.
Akkor kiabálj:
Andrei Avram vagyok, és nem tudok síelni.
Hangosabban!
Andrei Avram vagyok, és nem tudok síelni.
Hangosabban!
- Andrei Avram vagyok, tudok síelni! - Na ugye!
- Andrei Avram vagyok, tudok síelni! - Akkor síelj!
Működik!
Andrei, állj meg!
Várj meg itt!
Azt hiszem, ég a templom!
- Kicsikém! - Jó estét!
- Úgy örülök, hogy eljöttél! - Én is.
Moss kezet, jó? Mindjárt vacsorázunk.
Gyere csak!
Menjünk ki az udvarra!
Mi bajod van?
Elvitték Puiut!
Féltem telefonon elmondani.
Jöttek a szekusok, és elvitték!
Úristen!
Szerencsére Andrei nem ébredt fel.
Itt hagynám nálatok,
Bukarestben rákérdezek.
És ki fog válaszolni?
Nem tudom.
- Miért ment át az uborka az úton? - Miért?
Mert zöld volt.
Catalin! Ki a nagy hülye?
Menjünk!
Hé, Catalin! Te pisis!
Ki a hülye, mint a kő?
Ez a bakter unokája.
Hogy hívnak, szaros?
Andrei. Avram.
A szaros a második nevem.
- Lököttek! - Ez a mi vasutunk.
Ha használni akarjátok, ki kell állnotok a vonat ellen.
Értitek?
Most, te paraszt! Most jön!
- Szarosok! Aki ugrik, az beszari! - Semmi baj, Catalin. Veled vagyok.
- Szarosok, vicceltem! - Andrei!
Fuss!
Ezt megkaptátok!
Ébredjetek!
Mit csinálsz itt?
- Andrei, megleptél. - Szia, Teodor!
Ő Avram a filmemből. Bejössz?
- Nem. Kérni akartam valamit. - Igen?
Teodor!
Segítened kell. Dolgozni akarok. Statisztának is elmegyek.
Segítesz?
Constantin talán dolgozik valamin.
- Beszélek vele. - Rendben, köszi!
- Szia! - Szia!
Minden jót!
- Caranica bajtárs. - Jelen!
- Delimace bajtárs. - Jelen!
- Sterie Ciumete bajtárs. - Jelen!
Bajtársak!
A szeptember 6-i fényes győzelemmel
a legionárius mozgalom nagy lépést tett a Kapitány útján.
Minket nem rémiszt a halál gondolata.
Minden legionárius véráldozata
biztosítja a mozgalom teljes győzelmét!
A holtak néznek, és ítélkeznek.
A véráldozatuk áldozatot kíván!
Sebről sebre, fájdalomról fájdalomra,
kínról kínra, sírról sírra!
Így győztünk eddig, és így győzünk ezután!
A bátor jellem bátor, és kész, Andrei.
Ne kerülgessük a forró kását!
Tehetséges vagy, és ahogy eljátszottad Simát...
A sínekre, amelyek párhuzamosak maradtak!
Milyen jó a memóriád! Borzasztóan féltem akkor.
Én is féltettelek.
Ez a szar Corabioara.
- Pincér! - Igen?
- Ez milyen vodka? - Wyborowa.
Ez Corabioara, te szélhámos!
Nem tudod, mit iszol? Eszetlen jöttmentek...
- A szemembe hazudsz? - Higgadjon le!
Kérem! Biztos a pultnál tévedtek. Higgadjon le!
Kapnak majd kedvezményt.
Nesze, a rongyod! Tolvajok!
Wyborowa!
Seggfej!
Valóban nagy siker
és kiemelkedő színészi játék volt.
De nem tehetünk keresztbe a minisztériumnak azzal,
hogy díjat adunk neki.
Megértem, de ez igazságtalan.
Adjunk neki egy "ex aequó"-t!
Az ki van zárva.
Egyetértek. Valóban igazságtalanság.
A díjat a színésznek adjuk, nem annak, akit játszott!
Ezt már mondtam. Ki van zárva.
Ezt nem fogadhatom el.
Egyszerűen nem.
Szép estét!
Viszontlátásra!
Szóval marad úgy, ahogy megbeszéltük.
Írd alá!
Ott alul is!
Mit hozott apa Tomának?
Rajzfilmet és egy tengerimalacot.
Elment az eszed? A te korodban?
Ilyen hülyeségekre költöd a pénzt?
Csak egy tengerimalac hiányzott!
Nem akarom, hogy a fiam bolgár rajzfilmeken nőjön fel.
Törik a nyelvet az utcán, nem hallod?
Inkább a bolgár műsor, mint hogy meghaljon!
A fejére hullik a plafon!
Ha már feleségül vettél, foglalkozz a házzal!
Semmi baj! Menjünk!
Apu!
Elnézést a zavarásért, Costache Vorvoreanut keresem.
Elnézést, ki keresi?
Andrei Avram. A tévé bejáratánál vagyok.
- Várjon meg a buszmegállóban! - Rendben.
- Fiam, érdekel? - Tessék?
- Eladó. - Dehogy!
Jó napot, Avram úr!
Jó napot! Andrei.
Costache egy ideje nem jár be dolgozni.
Telefonon nem mondhattam.
Úgy hallom, elkapták, amikor megpróbált átszökni a határon.
Ezt az íróasztala alatt találtam.
Nem tudom, mit csináljak vele.
Köszönöm, viszlát!
KULTÚRÁÉRT FELELŐS IGAZGATÓSÁG
Costache!
Felismeri, ebben biztos vagyok.
Semmi baj. Segít a zsidóknak, eladja az értéktárgyaikat.
Azt is tudom, hogy a pénzből útlevelet kapnak, hogy kiszökjenek.
Alig ismerem magát.
Hogy is mondjam...
Nehéz idők járnak.
És veszélyesek.
Costache Vorvoreanut elkapták.
Takarítson a háza táján!
A mocskok még ide jöhetnek kérdezősködni.
- Temesváron belelőttek a tömegbe. - Hallgassa!
Az emberek kenyérért és szabadságért tüntettek.
Hallgassák! Temesvár, 1989. december 17-e.
Anda! Muta! Anda!
Alszik a kicsi!
Temesvárom belelőttek a tömegbe! Halottak és sérültek vannak!
- Anda hol van? - Húsért áll sorban.
Ezt meg honnan szeded?
Bemondták a Szabad Európában.
Kiáltozást hallottam, lövéseket, nőket, gyerekeket...
Ez az oroszok műve. Ők gyújtották meg a kanócot.
Gorbacsov mocskos keze.
Halló!
Igen, alszik.
Nem, hagyd csak! Gyere haza!
Ceausescu nincs többé!
Anda!
Gyere ide!
Ceausescu elrepült!
Megszökött a gyilkos!
Vesszen a Szekuritáté! Szabadságot!
Vesszen, vesszen!
- Szabadság! - Szabadság! Megbukott a zsarnok!
Győzelem!
Vesszen Ceausescu!
1989. 12. 22. 15:56
Engem fényképezel? Mi ez, esküvő? Az anyád úristenit!
Gyorsan!
Ne!
Vizet! Adjanak vizet!
Vizet kértek? Tessék!
Tessék! Itt a víz! Szaros vizet kaptok!
Mészárlás volt az Egyetem téren.
Tankokkal jöttek, sokakat megöltek.
Reggel tömlővel mosták fel a száradt vért.
Szabadság!
Ceausescu elmenekült!
Igen! Szabadság!
Szabadság!
Tessék!
Úgy féltettelek! Mi történt?
Boldog vagyok.
Semmi komoly, elestem, amikor tejért álltam sorban.
Teljes a felfordulás.
Láttam, folyton ezt mutatják a tévében.
Mit csinálsz? Rajzolsz? Kutya bajom.
Mit csinál, ezredes asszony?
Túl izgatott lettem.
- Finoman! - Finoman, persze.
- Mi történt veled? - Semmi.
Nem ülhettem karba tett kézzel!
Várj, megint Iliescu beszél!
A mi kommunizmusunknak semmi köze a szocializmushoz...
Reméljük, jobbak jönnek a helyére.
Ezektől aztán nem szabadulunk meg. Főleg, ha ez fog vezetni.
Ez is a kommunisták közül való!
Jók, szépen mosolyognak, ígérgetnek,
de csak elbújnak a gyermekeik,
meg azoknak a gyermekei mögött. Érted?
Andrei, anyukád keres.
Mondd, hogy zuhanyozom! Kérdezd meg, mit akar!
Megtalálták Catalin holttestét. A mocskok megölték.
Ne!
Rohadt szekusok!
Halomra öldöklitek az embereket!
De most nem fog sikerülni!
Vagy hoztok egy helikoptert, hogy lelépjünk,
vagy meghalunk a gyerekekkel együtt!
Isten egymás mellé szólított minket, mert ártatlanok vagyunk, mint ők!
Barmok! Adjátok meg magatokat, hitványok!
Tegyétek le a fegyvert!
Kezeket a tarkóra! Egyenként szálljatok le!
Katonák! Ne lőjetek!
- Ne lőjetek! - Feküdj le, te hülye!
1990. EGYETEM TÉR BUKAREST
AZ ELSŐ KOMMUNIZMUSMENTES ÖVEZET
Vesszen a kommunizmus!
Az Egyetem téren összegyűlt egy tömeg,
minden nap ugyanazok...
Harcolni fogunk...
APRÓ CSIRKEFOGÓ
Ellenállunk!
A kormány megtagadta a párbeszédet a tüntetőkkel
és a Temesvári Kiáltvány aláíróinak képviselőivel.
Sosem fogunk alább adni a követeléseinkből!
Gratulálok!
Tegnap megnéztem a bemutatót.
CSIRKEFOGÓ LÁNY
Elképesztő volt a buszos jelenet.
Igaz, hogy a regényben nem volt ilyen?
Pintilie tette bele, de igaz.
Vagyis megtörtént, Temesváron 85 körül.
Remélem, ezután jobb lesz.
Neked ott kéne lenned az erkélyen.
Az emberek hallgatnak rád.
Szabadság, szeretünk! Vagy győzünk, vagy elveszünk!
- Mi történt, Bebe bácsi? - Isten tudja.
Valami gazemberek voltak, nem tőlünk a színházból.
Bezzeg az elvtárs idején milyen nyugalom és fegyelem volt!
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
- Jó reggelt, barátom! - Jó reggelt!
Hallgass végig, kérlek!
Nincs sok időm, rohanok a minisztériumba.
Még átjavítunk pár dolgot a Karamazovokban,
és újrakezdhetjük a próbákat.
Tökéletes!
Szeretném, ha nyugodt és higgadt lennél.
Hagyd ott az Egyetem teret!
Már ők vannak többségben, mindenük megvan.
Láttad, mi volt lent. Ez az ő válaszuk.
Ennyi?
Úristen!
És te nem mondasz semmit?
Egyébként is értelmetlen háború lenne, türelmesnek kell lennünk.
Türelmesnek?
Pedig milyen könnyen elfogadtad az igazgatói posztot!
Volt értelme?
És elég sokáig itt maradsz, ennek is van ám értelme.
- Túl könnyen befogták a szádat. - Hogy merészeled?
Én hoztalak a színházba.
Én húztalak ki a zsákutcából, ahol elrohadtál volna!
Szégyelld magad!
Hogy én?
Dan!
Ez egy színház, nem börtön!
Életemben először érzem szabadnak magam, és ez így is marad.
Vesszen Iliescu!
Ezen a téren
néhány gyermek bátorsága térdre kényszerítette Ceausescut.
Őket nem rémisztette a halál gondolata.
Nem volt hiába a véráldozatuk!
A hatalmat a paloták termeiben vették át.
Azért jöttünk, hogy nyíltan kimondjuk: Vesszen a kommunizmus!
A holtak néznek és ítélkeznek.
A véráldozatuk áldozatot kíván!
Nem megyünk el innen!
A végsőkig elmegyünk!
Tudod, mi a dolgod.
Vegyél neki egy brosst, vagy egy minőségibb parfümöt,
de ne legyen túl drága! Jól van.
EGYETEM TÉR
Ezt nézd!
Ez az a mocsok.
Igen? Már megmondtam, hogy...
Igen. Jól van.
Figyelj!
Iliescunak jó a szimata.
Nem lehet legyőzni.
Az ott egy legionárius csőcselék.
Vajon ki fizeti őket?
- Szajhák és drogosok. - Jól mondja, főnök.
Igen? Nem.
Erős cikk fog kelleni, tied a címlap.
Tedd ki a mocsok képét! Mutassuk meg országnak-világnak!
Kevés szöveggel, de érthető legyen!
Például: "Feltámadt a Légió."
Vagy egyenesebben: "A legionáriusok meg akarják ragadni a hatalmat."
Ez lesz az. Írj, amit akarsz, de ez a lényeg.
A legionáriusok meg a hatalom.
- Elmehetsz! - Igenis, főnök.
Tavi! Ha ez jól sikerül, van még egy piros pontod.
- Igenis. - Megnősültél? Nem? Jó.
Jobb is, hogy nem.
Nem hozod ide a fehérnépet, hogy potyára fizessem.
Drága bányászok! Azért fordulok hozzátok,
hogy megköszönjem a gyors válaszotokat.
Anda!
- Mi az? - Hallottad, mi történt?
Anda! Óvatosnak kell lennünk!
Elmegyünk a tévéhez, és szólunk az emberekhez.
Miért beszélsz franciául? Beszélj románul, nem értek semmit!
Mindig is így beszéltem. Ez az anyanyelvem.
Amint azt látták, fasisztákkal van dolgunk...
Muta, mi ütött beléd?
George küldött egy jegyet.
Bukarestből Párizsba megyek, aztán New Yorkba.
Vesszenek a legionáriusok!
Ezek bányászok!
Vesszenek a legionáriusok!
Mit csinálsz ezzel a késsel? Meg akarsz ölni?
Azt hiszem, kéne egy orvos.
Valódi demokráciát fogunk építeni...
Igen, egy taxi!
...a nép akarata!
Ezek az elemek alá akarják ásni a demokratikus törekvéseinket.
A hadsereg óvja meg az országot
és a nép által kiharcoltakat!
Nem fogunk tétlenül ülni,
amíg ezek a csirkefogók barbárként rátámadnak a népünkre!
Mi dolgozunk, nem gondolkozunk!
A LÉGIÓ KIHASZNÁLJA A TÜNTETÉSEKET
Közöljék az elnök úrral, hogy felgyújtottuk a buszokat!
Így egyeztünk meg.
Isten hozott! Köszönjük!
0-1-es, menjetek be!
Leszállás!
Hamis dollárral fizetik őket!
Szedjétek ki a patkányokat, mentsetek meg tőlük!
0-1-es, bent vagytok?
TEMESVÁRI KIÁLTVÁNY
Erre!
Az erkélyen van, fehérben.
Verjétek szét!
Mirel!
Ez a legionárius!
Te vagy az?
Élve vagy halva?
Várjatok, ez ő!
Megbüntetlek.
Mit keresel a szomszéd kertjében?
Megzavarod a közrendet.
Szép volt! Láttam, ahogy repül!
Tegyétek be az autóba!
Te hülye vagy?
Kilenc röntgent csináltál a tüdejéről? Kilencet, te liba?
Megkértek, hogy öld meg? Mondd csak!
Ezt mondta az elvtárs, aki behozta.
Kilenc röntgen, te idióta!
Mit csináljak?
Sokat kérdez rólad.
Toma vár téged.
Andrei!
Igen?
Az Atya, Fiú és a Szentlélek nevében, mindörökkön-örökké, ámen.
Élek?
Nagyjából.
Ki hívta ide?
Össze vagyok zavarodva.
Valami történik.
De nem értem.
Azt hiszem, elvesztettem...
Nagyon erősen fejbe ütöttek.
Megverték a testemet,
és megbocsátottam nekik, mert nincs eszem.
Atyám, hallok egy hangot.
A sajátomat.
De nem a fülemben.
Valahol a testemben.
A szívemben.
Ő tudja.
9 HÓNAPPAL KÉSŐBB
- Muta elment. - Tessék?
Nincs többé.
Apu!
Ki van itt? Nézzünk oda!
Toma!
Gyere be!
Megint hívtak a színházból.
Legalább válaszolj nekik!
Anda!
Az az igazság, hogy csodával határos a felépülése.
- A vizsgálatok alapján... - Felvehetem?
Hogyne.
Poszttraumás halláskárosodásod van,
amit a dobhártya beszakadása okozott.
Ez azt jelenti, hogy hosszú ideig nem fogsz hallani a jobb füleddel.
Talán majd egy csoda...
Most már jobban alszol?
- Sokkal jobban. - Akkor jó.
Csodásan.
Összeszorul a szívem, ha látom, hogy szenvedsz.
Csak egy illúzió vagy! Fantazmagória!
Egy beteg ember agyszüleménye!
Úgy érzem, elmegy az eszem.
Kedvesem, nem megy el az eszed.
Sátán vagyok, és semmi sem idegen tőlem, ami emberi.
Pillanat!
Andrei úr, csomagot hoztam a portáról.
Köszönöm!
EZ APÁD REVERENDÁJA. HÁTHA SEGÍT AZ ELŐADÁSBAN. ANYA.
Mit akarsz?
A természet erősebbnek bizonyult a hiténél!
Nem egyszerű sok ezer lelket elveszejteni,
hogy egy másik megmeneküljön.
És mi a jutalom?
El kell tűrnöm az emberek átkait!
Aljosa, mi bajod?
Mi nyomaszt?
Zoszima sztarec halála?
Hagyj békén!
Kiabálsz, mint a közönséges halandók?
Te, angyalom?
És csak azért, mert a vén sztarec hulla szagú lett.
Hittél? Mit hittél? Hogy ő szent? Hogy nem büdösödik meg?
Hittem és hiszek, mert hinni akarok!
Dühös vagy! Dühös lettél a Jóistenre!
Elkezdtél harcolni ellene!
Fellázadtál!
Nem lázadok fel Isten ellen.
Csak nem akarom elfogadni a világot olyannak, amilyennek teremtette!
Mindent megbocsátok.
Mindenkinek.
Irgalmat kérek mindentől és mindenkitől.
Nemcsak az én tetteimért...
Hanem mindenki tetteiért.
Atyám!
Ahogy kívántad, elhagyom a kolostort.
Kimegyek a nagyvilágba...
És az Úr bárányai mellett leszek.
EZZEL A FILMMEL MINDEN ELŐADÓMŰVÉSZ ELŐTT TISZTELGÜNK.
1999-BEN A SZÍNÉSZ ÚGY DÖNTÖTT, ISTENT FOGJA SZOLGÁLNI.
MA A SZENT FILEMON - A SZÍNÉSZEK VÉDŐSZENTJE - NEVÉT VISELŐ
KIS KOLOSTOR SZTARECE.
1977-1987: A SÖTÉT ÉVTIZED. A DIKTÁTOR, CEAUSESCU PARANCSÁRA
BUKARESTBEN LEROMBOLTAK 20 ORTODOX TEMPLOMOT ÉS KOLOSTORT.
A LEGTÖBBJÜK TÖBB MINT 350 ÉVES VOLT.
1989. DECEMBER 22-ÉN 12:00 ÓRA UTÁN CEAUSESCU ELMENEKÜLT.
EZ VOLT A CSÚCSPONTJA A FORRADALOMNAK,
AMELY 5203 EMBERÉLETET KÖVETELT.
1990: A NULLADIK ÉV.
MA, 30 ÉV NYOMOZÁS UTÁN SEM TUDNI, HÁNY EMBER VESZTETTE ÉLETÉT
A ION ILIESCU ÁLTAL ELRENDELT BÁNYÁSZJÁRÁSBAN.
Magyar szöveg: Szász Barna Iyuno-SDI Group