Extras din RETAIL de balloumowgly
Mulțumesc.
La dracu'!
Haide!
Atenție!
Ai grijă!
Iubirea este…
Du-te!
…cel mai bun lucru din viață.
E mereu plăcut să iubești.
E mai mult decât plăcut. E necesar.
Teresa de Rosendo…
îl iei de soț pe José Luis Panizo?
N-o face!
Teresa, nu te poți căsători.
Te iubesc.
Și mă iubești.
Să mergem!
Pornește!
NETFLIX PREZINTĂ
Fața mirelui spune totul.
E mai bine așa. Nu mi-a plăcut niciodată.
Îmi pare rău, dar va trebui să plătiți oricum.
Așteaptă!
A râs de noi de multe ori, fiule. De multe ori.
Tot timpul.
Când vă invitam la noi la prânz, avea mereu planuri.
Când era ziua mea sau a tatălui tău…
La ultima noastră aniversare nu a venit.
Dar vă petreceați mereu Crăciunul cu părinții ei.
Te rog, spune-mi că nu e adevărat
Că nu mă înșeli Că încă ești cu mine
Și când am fost în Puerto Rico…
E delicios.
Fiule, mâncarea e grozavă.
Alo! Nu mai cântăm melodia asta.
Bine.
- Mulțumesc. - Să cântăm „El merenguito”.
Unu, doi…
Unu, doi, trei!
Echipamentele de sunet și de iluminat, cinci sute de euro.
Fotografa. Două mii de euro?
- E foarte bună. - Dar toți fac poze cu telefoanele acum.
Cum să facem pozele de nuntă cu telefoanele? Voiam poze frumoase.
Iau toată mâncarea. Au caserole?
Ce faci cu 200 de fripturi cu foie gras?
Le congelez. Le dăm gata într-o lună.
Cu tot cu ficatul lui.
- De ce ai plătit tu pentru tot? - Iar începem. Teresa…
Teresa studiază. Nu poate plăti. Iar cuplurile se ajută reciproc.
- Tu m-ai învățat asta. - Studia?
Teresa studia. Da, studia…
Și făcea și alte lucruri în timp ce studia…
DJ Chucho!
O mie de euro.
Ce e un „DJ Chucho”?
Nu înțelegi, mamă.
Disc-jockey Chucho.
Disc-jockey, tipul care pune muzică!
Și cu care a plecat.
Poftim?
Bine. Nu o să fie plătit.
Ți-am zis-o mereu.
Era ceva în neregulă cu ea. Ți-am zis-o sau nu?
N-ai zis nimic.
- Nu-mi place să mă amestec. - Stai puțin!
Ea nu e așa.
S-a lăsat copleșită de pasiune? Da.
Dar ce se întâmplă cu pasiunea? Trece.
Și atunci o să mă sune.
Să vedem dacă o să-i răspund!
Incredibil…
Puteți să încetați, vă rog?
Vrei „Paquito el chocolatero”?
- Nu, vreau să plecați! - Bine. Am fost plătiți.
De ce i-ai plătit în avans?
Fiindcă nunta se plătește mereu în avans!
- E din cauza lunii. - Ce zici acolo? Care lună?
Luna de miere. Dacă n-ar plăti în avans, ar pleca fără să achite.
La naiba, luna!
Ce anume?
Luna de miere.
L-a părăsit la altar. Pentru un alt bărbat.
Vă dați seama că se simte oribil.
- Sunt bine. - Nu.
Uitați-vă la el! E palid…
Încetează… Vă rog, continuați.
Mi te amintesc acum.
- Ești tipul cu fiordurile norvegiene. - Da. Sigur că știe!
Da. Ea voia ceva exotic, Mauritius, dar el insista cu fiordurile.
Care e problema cu fiordurile?
Sunt jalnice.
Până la urmă, s-a conformat.
Mereu se conformează.
- Da, m-am conformat. - Desigur.
Știți la ce m-a ajutat? La nimic.
Vreau să vă spun că… Lasă-mă să-i explic.
Nu e vorba doar de excursie. Am suferit mult.
- Făceam doar ce dorea ea. - Ce dorea ea.
- Vacanțele dorite de ea. - Vacanțele.
- Nunta dorită de ea. - Nunta.
- Casa dorită de ea. - Casa.
- Totul. - Mai puțin iubitul dorit de ea.
Îmi cer scuze.
Trebuie să mă ajutați.
Sunt mulți bani.
Mă veți ajuta?
Îmi pare rău. Nu vă pot ajuta.
- Bine. Mulțumesc. Mergem? - Nu, nu plecăm.
Ți-am zis că n-o să ne dea banii înapoi. Dar tot am venit, ca să râdă de mine.
- Mulțumesc, mamă. - Nu e…
Stai! Mi-am uitat telefonul.
Ascultați-mă bine!
Fiul meu e foarte supărat.
Știu că nu vă pasă, dar eu sunt mama lui.
Și nu mă mișc de aici până nu-mi dați banii înapoi sau o soluție.
De ce nu se duce?
Singur, în luna de miere? Ar muri.
Iar eu l-aș urma.
- Nu e rău. - Poftim?
Mergeți cu el.
În luna de miere? Cu fiul meu?
Ascultați-mă, e cel mai bun hotel din Mauritius.
Plajă privată.
Apartament de lux cu asistență personalizată.
Băuturi la discreție. Homari cât brațul meu.
Iar partea cea mai bună e… că totul e inclus în preț.
E o excursie de vis. De vis.
- Deși… există o mică condiție. - Care?
Nu mergem împreună în luna de miere.
Eu cred că e o soluție foarte bună. În felul ăsta, nu mai pierzi banii.
A trebuit doar să treacă numele meu în locul numelui ei.
- Dar e o excursie în Mauritius. - Tocmai, e exact ce ai nevoie.
Ai nevoie de lumină, soare, vitamina D…
Serios? În fiecare vară îmi repeți că soarele cauzează cancer.
- Dacă nu te hidratezi. - Da.
Și se pare că băuturile sunt gratuite la hotel.
Doamne! O să văd marea!
Am fost la Salobreña.
Unde am văzut pești doar pe frigărui.
Lasă copilul în pace!
Nu pot să-l las în pace. Uită-te la el!
- Are inima frântă. - Iar tu vrei să mergi acolo pentru pești.
Ascultă-mă… nu merg nicăieri.
Cu nimeni. De mâine, mă întorc la viața mea.
O să ies în oraș. Am mesaje pe Tinder. O să fie bine.
- Desigur. - Vezi ce ai făcut?
- L-ai indispus. - Eu?
- Ce-i asta? - Nimic.
Ți-am spus…
Ce e rahatul ăsta?
E cadoul meu de nuntă. Eu l-am pictat.
- Tatăl tău a început să picteze. - Cine te-a învățat?
YouTube-ul.
Tată, e oribil. E deprimant.
- Îl pot repara. - Nici vorbă. Cum?
Înlocuind-o pe Teresa cu cine vrei tu.
Cu o ființă umană, te rog.
Cine-ți place? O fată care e la modă acum…
Marta Sánchez, Chenoa…
Ana Torroja.
- Sincer, nu știu pe care să o aleg. - Așadar, îmi fac bagajele sau nu?
Nu, mamă!
E incredibilă.
Ea ar fi mers în luna de miere cu bunica? Nu.
Nu a avut așa ceva.
- Sigur că a avut. - Nu.
Aveam mult de lucru. I-am promis că o s-o duc la Paris,
dar te-ai născut tu și…
Am tot amânat și am tot amânat…
- Deci chiar n-ați fost? - Nu.
Cum te simți?
Bună! Bine.
Bietul de tine…
Adevărul e că a fost dificil.
Nu te lăsa doborât.
Cui pe cui se scoate.
E pierderea ei.
Dacă ai nevoie de ceva, sunt aici.
De fapt, tocmai am avut o idee nebunească.
O să te întrebi: „Ce e cu tipul ăsta?”
Dar o să ți-o spun și poți să crezi ce vrei.
- José Luis… - Nu, n-o să ți-o spun.
Ce e?
- Nu-ți spun. - Ce e?
Am două bilete în Mauritius, de mâine.
E un hotel grozav. Voiam să le arunc.
Ascultându-te însă, m-am gândit…
că abia dacă ne vorbim, dar ne înțelegem foarte bine, nu?
Așa că mă gândesc…
Mergem împreună?
Noi doi. Ca prieteni, dar prieteni apropiați.
Deci?
E un plan sau e o nebunie? Ce zici?
Am un soț și doi copii.
Am venit ca să-ți cer banii pe care ți i-am dat cadou de nuntă.
Sigur.
Dacă-mi dai contul tău bancar, ți-i transfer.
- Poftim! - Uite-l!
S-a făcut de râs.
APELARE TERESA
Bună! Sunt Teresa. Momentan, sunt ocupată și nu pot să-ți răspund.
Te sun înapoi. Pa!
Mergem.
Fiule, ești sigur?
MAURITIUS, POARTA C21
Ce faci?
Ce?
E pe aici.
- Știu, mamă. - Ești tare aiurit.
DIVERTISMENT
DANS MURDAR
Uite, Patrick Swayze. Ce frumos e!
- Ți-ai strâns centura? - Da.
- E prea largă. Strânge-o mai tare! - Așa?
Tot zborul. Avionul o să se clatine întruna.
Ai emoții?
Nu am emoții.
- Așa mă gândeam și eu. Ai zburat mult. - Nu vrei să iei un somnifer?
Nu, nu le amestec.
- Cu ce? - Un pahar de șampanie?
- Mulțumesc foarte mult. - Nu, mulțumesc.
Bun venit la bordul zborului AY 5607 către Insula Mauritius.
Strângeți-vă…
Nu mă apuca de mână!
…și pregătiți-vă de decolare…
Oprește-l, te rog.
Ai răbdare.
Verific dacă a avut tupeul să posteze ceva.
- Cine? - Teresa.
Ascultă-mă, te rog. Ți-a stricat nunta.
Vrei să-ți strice și luna de miere?
- Lasă-l! - Nu-mi atinge lucrurile!
- Mă scoți din minți! - Și tu pe mine!
Bine atunci.
Mamă…
Crezi că…
- Când… - Dans murdar!
La, la, viața mea
Pentru mine
DESTINAȚIA: INSULA MAURITIUS SOSIRE: 8:30 AM
DISTANȚĂ: 9.250 KM TEMPERATURĂ: 25 DE GRADE CELSIUS
Mulțumesc.
Doamne!
Ce frumos!
Dragul meu, uită-te la fetele cu fustele alea.
Ce frumos! Ce minunăție!
Mor.
Și eu.
E așa cald…
- Bună! - Bună!
Avem o rezervare.
Spanioli?
Efectiv.
Băiatul meu, vorbești engleza așa bine!
E pe numele José Luis Panizo.
Am găsit-o. Apartamentul nupțial, pachetul „Iubire veșnică”.
- Da. - „Iubire veșnică”.
- Felicitări! - Mulțumesc.
- Nu, nu, nu. - N-ați rezervat apartamentul nupțial?
- Ba da, dar… - În regulă.
O să vă placă.
E un pachet cu multe cadouri pentru proaspăt căsătoriți.
- Cadouri? - Da, cadouri.
- Cadouri și activități. - Îmi place.
- Da, și activități. - Las-o să vorbească.
Toate activitățile sunt gratuite pentru îndrăgostiții noștri.
Și exclusiv pentru ei.
Tocmai, nu suntem îndrăgostiți.
Ce?
Bineînțeles că nu.
- Nu. - Îndrăgostiți? Îți poți imagina?
Nu suntem îndrăgostiți.
Suntem soț și soție.
- Taci! - Ce?
Soțiorul meu!
Taci!
Ne îndreptăm spre Vila Iubirii.
E o vilă privată, numai pentru cuplurile noastre.
Ce pot să spun? Suntem foarte romantici aici.
Dumnezeule!
Și cea mai frumoasă veste, pachetul vostru include nunta Matasa.
Nunta Matasa? Ce e asta?
Ritualul nostru nupțial.
În ultima lor zi pe insulă, le oferim cuplurilor șansa
de a se căsători pe insula noastră privată.
În felul acesta, veți putea spune
că v-ați căsătorit potrivit tradițiilor noastre.
- Și dv. sunteți de pe insulă? - Nu, sunt din Cornellà.
Apartamentul nupțial!
Dumnezeule mare!
Da. Trăiască proaspăt căsătoriții!
Ce frumos!
Nu-mi vine să cred!
Aveți ceva mai puțin romantic?
- Suntem un cuplu modern. - Vorbește în numele tău.
Nu sunt alte camere disponibile pe toată insula.
- Jur! - Trebuie să fie una.
Prostuțule, nu vezi că suntem în plin sezon al iubirii?
Nu-ți dai seama de asta?
Ați avut mare noroc că ați găsit camera aceasta.
Această cameră este rezervată exclusiv
cuplurilor care vin aici să sărbătorească luna de miere.
Anul trecut, a trebuit să dau afară un cuplu care nu era căsătorit.
Astea sunt regulile hotelului.
Și mi se pare corect.
Nu-i așa?
Proaspăt căsătoriții vor alți proaspăt căsătoriți prin preajmă, nu băgăcioși.
Nu ne plac băgăcioșii.
Veniți cu mine, vă rog?
Nu se poate!
Jean-Pierre, aruncă petalele!
- Nu e nevoie. - Lasă-l!
- Nu… - Dragule, e superb. Lasă-l!
Și asta nu e tot.
Facem orice ca să fiți fericiți. Fiți atenți aici, vă rog.
Ne place să auzim sunetul valurilor.
Mulțumesc.
Nu pot să accept.
Mă simt ofensată.
Singurul meu scop e să vă fac șederea în acest hotel
cea mai plăcută din viață.
Vreau să vi-o amintiți pentru totdeauna.
- Credeți-mă, e de neuitat. - Atunci, sunt răsplătită.
Jean-Pierre, să mergem! Să-i lăsăm să se simtă bine. De asta suntem aici.
Haide! Ne-am terminat treaba.
- Sunt halate de baie! - Bine!
Îmi place mult melodia aceea, Jean-Pierre.
Je t'aime
- Distracție plăcută! Bucurați-vă de tot! - Sigur.
- Pe curând! - La revedere!
Vino aici!
Vino în pat cu mama ta!
E foarte confortabil.
Nu o să continuăm cu asta.
- Cu ce? - Nu face pe proasta.
Ești atât de dramatic.
Nu ne prefacem că suntem soț și soție!
- Nu e credibil? - E scârbos.
Dar când erai mic, toată lumea spunea: „Ce mamă tânără ai, parcă ar fi sora ta.”
Și să dormi cu sora ta e scârbos.
Doamne, ce tont ești!
Nu renunț la camera asta, indiferent ce spui.
Tu ai vacanța dorită.
- Dar eu am venit ca să trec peste durere. - Bine.
Având în vedere că ești mama mea, ar fi frumos să mă asculți.
Când îți spun că am nevoie de spațiu, nu mă mai cicăli.
- Bine. - Am impresia că ai uitat.
În momentul ăsta…
sunt în iad.
Scuzați-mă!
Tinto de verano.
Poftim?
Tint de veran.
Nu înțeleg.
Nu…
- Atunci… - Încercați un daiquiri.
Sunt foarte bune.
Bine…
Un daiquiri.
Daiquiri.
Armando.
Armando. Eu sunt Mari Carmen.
Enchanté, Mari Carmen.
Mulțumesc. Încântată.
Poftiți!
Mulțumesc.
Ia să vedem!
Da, e foarte bun.
- Sunteți singură aici? - Nu, sunt cu…
Cu soțul meu.
Cine?
El.
Vă așteaptă un soț tânăr la masă și un daiquiri la bar?
- Știți să vă bucurați de viață. - Încerc.
- Mersi. Mă duc la soțul meu. - Sigur.
La revedere!
Scuze!
M-am lovit de băiatul ăsta…
N-ai idee cât de bun e.
Daiquiri.
- Vrei puțin? - Nu.
Bun, putem să facem o mulțime de activități! De unde începem?
O să facem ce vreau eu. Eu sunt cel care suferă.
Iar acum vreau să mă întind singur, să beau și să mă gândesc.
La porcăria pe care am pățit-o.
Mă înțelegi?
O să fac sandvișuri. Pentru excursie.
Când pleci pe drum, nu știi când ți se face foame.
Pe ale tale o să le fac cu avocado.
Bună! Sunt Teresa. Momentan, sunt ocupată și nu pot să-ți răspund.
Te sun eu înapoi. Pa!
- Bună! - Bună!
Nu o să te deranjez, bine?
O să stau aici, în liniște.
Ca și cum aș fi moartă.
Cum ți-ai dori să fiu.
Vrei?
Un pic?
Te dau eu. Nici nu o să observi.
Te dau?
O să te dau.
Nu te mișca. O face mama pentru tine.
Așa, băiețelul meu.
Așa…
Asta e.
Aștept să văd când termini!
Nu ai limite!
- Bine. - E înfiorător, mamă!
Stai!
E ceva…
Nu o lăsa așa. Pentru că… Bine, gata.
Era un dezastru lipicios acolo.
Ce faci?
Fac plajă.
- Nu mă simt bine cu tine așa! - Doamne!
Dacă nu pot să fac plajă,
dacă nu pot să fac niciuna dintre activitățile
pentru cupluri din broșuri, ce pot să fac?
- Vrei să faci ceva? - Da!
Și apoi mă lași în pace?
- Da. - Să mergem în excursie!
Uite, vine.
- E autobuzul pentru excursie? - Cred că da.
Ce rablă! Eu nu merg.
Doamne, dă-mi răbdare!
Bună, oameni buni! Cine e aici pentru o excursie cu ATV-uri?
Toată lumea, atenția la mine!
Atenție!
Fiți atenți la mine!
Drumul se termină într-un kilometru.
Vom trece stânca pe jos.
Pe jos.
Spre nord.
Spre nord!
Apoi veți gusta cel mai bun rom de pe insulă. Vă place romul?
Da, mie îmi place!
- Da! - Nu vă aud!
Vreți rom?
- Da! - Da!
Locul e de partea cealaltă a stâncii. Lângă un câmp de trestie de zahăr.
Am o întrebare, domnișoară.
- E inclus în preț? - E cel mai bun rom de pe insulă.
Dacă nu e inclus, plătim.
Da. Totul e inclus, draga mea.
Mulțumesc.
- Totul e inclus. Am plătit. - Nu strică să te asiguri.
Fă o poză acolo! Trebuie să întreb ceva.
Totul e bine?
În regulă.
- Sara, nu-i așa? - Da.
- José Luis. Excelentă engleză! - Încântată, José Luis.
În excursie?
- Da, cu… - Suntem în luna de miere.
- Da, sigur. - Frumos.
- Fă poze cu stânca! - Bine.
E mama mea. Am luat-o în vacanță. O pacoste.
Frumos din partea ta să-ți iei mama în excursie.
- Da. E dificil, dar și frumos. - Mă bucur.
- Și eu. - E timpul să încercăm romul!
- Îți place romul? - Da. Mereu mi-a plăcut.
- Ție îți place? - Da.
Altfel, nu-mi place nici mie. De acum, îmi place ce-ți place ție.
- Bine? - José!
- Serios? - Da.
Să nu mai întârziem. Poate că nu o să ne mai placă romul.
- Nu o să fie cazul. - Zic și eu.
Să mergem!
- Haide! - Ce faci, mamă? Să mergem!
Să mergem! Sunteți pregătiți pentru distracție?
- Te apără de țânțari. - Nu mă da cu el!
- Termină, mamă! - Nu te mai mișca, te rog!
Încetează! Urcă! Lumea pleacă.
- Da, pleacă. - Sigur că pleacă.
- Nu poți să te ții ca un om normal? - Mergi!
Ia-ți piciorul de pe mine. E transpirat.
Nu-i văd.
- Mergi prea repede! - Trebuie să-i prindem.
O să-i prindem până la urmă. Nu așa se face.
Și acum?
- I-am pierdut din cauza ta. - Pe aici? Pe acolo?
De ce mă ții de mână așa?
Lasă-mă să mă țin!
Mergi tu primul.
Alo!
- Era în partea cealaltă. - Nu, nu era.
- Locul cu rom, probabil. - Vezi? Era pe aici.
Uită-te la el!
Bună!
E beat mort, ca unchiul Alfredo.
Unde sunt ceilalți?
Am ajuns prea devreme?
Sau prea târziu. Și au plecat din cauza ta.
Să mergem la bar.
- Bună! - Bună!
Prietene!
Un rom.
Nu, două.
Două romuri.
Mai bine, patru.
Patru romuri.
Patru.
De ce patru?
Pentru că e gratis.
Nu sunt sigur că ăsta e locul.
Ești plictisitor.
Prietene.
Haide, bea!
Nu vreau.
Bea! E o degustare, nu? Atunci, degustă!
Haide, degustă!
Ce naiba e asta?
Să plecăm de-aici, te rog.
Stai! Ar trebui să vedem locul, nu?
- L-am văzut. - Super.
Mulțumesc.
- Pa! - Hai să plecăm de aici.
Unde-s banii?
Nu. Bani, nu.
E gratis.
Suntem cu grupul.
Asta…
E gratis, nu?
Tu plătești.
- Ce? - Ți-am spus!
Nici vorbă. Nu plătești nimic.
Ai plătit destul.
Totul e inclus în preț.
- Nu e locul corect! - Bine.
- Tu plătești! - Nu mă atinge.
- Nu-l atinge pe fiul meu! - Nu mă apăra!
Mă apăr și singur.
Problema este că grupul…
O să te omoare!
Sigur că plătesc.
Plătește!
Mai mult.
- E bine? - Mai mult.
Plătesc atât.
Nu, mai mult.
Plătesc atât.
- Mai mult! - Plătesc atât.
Mai mult!
- Plătesc atât. - Mai mult.
Plătesc atât?
- Mai mult! - Plătesc atât.
- Mai mult! - Plătesc…
Ajunge cu „plătesc atât”! Gata!
Din cauza ta, am plătit 400 de euro pe două romuri.
Sigur, fiule.
Cum spui tu. Nu ți-e foame?
Haide!
Mamă, am făcut ceva împreună, acum mă lași în pace.
- Nu mai plec din hotel! - Nu-mi zice „mamă”, te rog.
Nu vreau să-mi ia camera, bine?
Nu mai sunt alte camere. Va trebui să dormi cu mine.
La naiba, se uită. Prefă-te!
Uită-te la mine! Zâmbește!
Zâmbește-mi!
Așa, uită-te la mine!
Dă-mi o guriță!
Ce?
- O guriță. - Ce e aia?
- Un sărut. - Ce spui?
Ce mai faceți, porumbeilor?
- Cum merge cina? - Foarte bine.
Am o întrebare. Avem un concurs pentru cupluri. Vreți să participați?
- Desigur! - Desigur că nu.
Nu răspunde așa repede!
Nu știi care e premiul.
- E un premiu? - Bineînțeles!
Premiul e o excursie
pentru a vedea fundul mării.
Fundul mării, viața mea!
Mamă…
Mamacita.
Ce e pe fundul mării? Știm totul.
Pești și alge. Ce rost are?
Înscrieți-ne!
Atenție!
Fiecare cuplu
trebuie să aducă papaia
din acest loc
în celălalt loc.
Dar atenție!
Fără să vă folosiți mâinile.
Ați înțeles?
Fără să vă folosiți mâinile.
Ce a zis?
Că suntem descalificați.
Ce? Nici nu am început.
Unu…
doi, trei!
Start!
Haideți! Fugiți!
Mamă…
Nu vreau!
- Ia papaia! - Nu te aud!
Am zis să iei papaia!
Fugi!
Nu o rupe!
M-ai sărutat!
Fugi!
Fundul mării trebuie să fie superb!
Bine. Fac un duș.
- Fii mai vesel, fiule! Am câștigat! - Eu n-am câștigat nimic.
Nu mă asculți niciodată.
Nu vreau jocuri. Nu vreau excursii.
Iar tu mă forțezi să mă simt ridicol.
Am vrut să te ajut să te simți mai bine.
Nu poți.
Am fost părăsit la altar.
Știu, dragul meu.
Nu, nu știi.
Nu știu ce încerci să faci, dar nu dă rezultate.
Nu mă simt bine.
Ce mi s-a întâmplat m-a afectat.
Și nu mă ajută să te am pe cap.
Nu mai bea apă de la robinet. O să ai diaree.
Nu mă asculți! Cui îi pasă de apă?
Uite cum beau!
- Și sunt bine! - Irascibil, ca taică-tău.
Pentru că a trăit 40 de ani cu tine.
Știi de ce nu voia Teresa să vină la voi?
Pentru că ești enervantă. Foarte enervantă.
Ai dreptate.
- Sunt foarte enervantă. - Unde te duci acum?
N-am mai plecat de acasă de ani buni!
Nu vreau să stau închisă în camera asta cu tine!
Ce s-a întâmplat?
Bună!
Nu s-a întâmplat nimic. Tu ce faci? E totul în regulă?
Totul e grozav. Pictez natură moartă, cu pere.
Te distrezi? Ce face fiul tău?
Rău, foarte rău.
Mi se rupe sufletul să-l văd așa.
Are nevoie de timp.
Da, dar…
Nu se poate relaxa, nu se poate bucura de toate lucrurile astea.
Nu-ți poți imagina cât de frumos e aici.
Ángel, mi-aș dori să fi venit aici când eram tineri.
Ascultă, tu…
te gândești vreodată la noi?
Ce vrei să spui?
Dacă te gândești la noi când eram tineri, înainte să ne căsătorim.
Da, mult.
- Ești cu mine sau cu perele? - O să se ducă lumina.
Bine, pa!
Pere!
Ce idiot!
Un daiquiri.
- Două daiquiri. - Doamne! Ce m-am speriat!
Bonsoir, Mari Carmen.
- Ce mai faci? - Bine. Tu?
- Bine. Da. - Bun.
Unde e soțul tău?
Acasă.
Nu acasă, în cameră.
Pictează.
Da. Dumneavoastră?
Nu mă lua cu dumneavoastră!
Scuze.
Ești singur sau cu soția?
Nu e nicio soție.
- Nu? - Se satură de mine.
Mă îndoiesc.
- De ce? - N-am spus nimic.
Sunt aici ca să lucrez.
Sunt fotograf.
- Fotograf? - Da.
Îmi place! Ce frumos!
Poftim?
Îmi place mult cerul ăsta.
Ce stele mari, nu?
E o lume foarte frumoasă.
Nu trebuie să o ratăm.
Ce?
Adică „noroc”.
Noroc!
Se numește „toast”.
Toast. Pentru viață.
Mă tem că ne dau afară.
- Deja? Dar e devreme. - Da.
Ce păcat! La cât de bun e ăsta…
Revin într-o secundă.
Nu-mi vorbi în creolă!
Știi că mă derutez.
Costum de scufundare, gândește!
Delfini.
Tiroliană.
- Problemele… - Bună!
Ia te uită, regele papaiei! V-ați distrat?
- Foarte mult. - Da?
Ați văzut-o pe doamna care călătorește cu mine?
Pe soția ta?
- Da. - N-am văzut-o.
Dar tocmai a venit o fată foarte drăguță
care întreba de tine. Uite-o!
E ghida noastră din excursie.
N-am spus nimic.
Doamne ferește! Nu e treaba mea.
Poți să vii o clipă, te rog?
Vino aici o clipă.
Știi de ce lucrez la recepția acestui hotel?
Nu.
Acum câțiva ani, am venit pe insulă și m-am amorezat de un tip.
A fost foarte plăcut, așa că l-am luat la Cornellà cu mine.
Ei bine, șase luni mai târziu,
mi-a ruinat întreaga familie.
Toți am fost afectați.
- Îngrozitor. - Viața e o mizerie.
Trebuie să lucrez aici, la recepție,
ca să-mi plătesc ipoteca la apartamentul de acasă în care el trăiește ca un prinț.
Uneori mă întreb: „Cum te-ai putut îndrăgosti, Montse?”
N-am fost eu.
Jur că n-am fost eu.
A fost insula asta.
E deosebită.
Are o energie ciudată.
Totul e vibrant aici.
Te face…
să vrei să cunoști oameni.
Îți jur.
De fiecare dată când mă gândesc la ea,
îmi vine să o fac praf și pulbere.
Împreună cu tipul care mi-a distrus viața.
Ai înțeles?
După cum spuneam, sunteți un cuplu foarte drăguț.
Putem face multe fotografii.
Pot să plec?
Desigur! Toate astea sunt pentru plăcerea dv.
Distracție plăcută!
Cum doriți.
Joel, Monica, încântată. Faceți dragoste, distrați-vă!
Au revoir.
Bine…
Sara!
José Luis, ce mai faci?
Îți mulțumesc.
- Pentru ce? - Nu m-ai reclamat.
- A fost vina noastră. - Nu, a fost vina mea.
Când am observat că lipseați, erați deja la barul greșit.
Nu. Noi ne-am rătăcit.
Apoi ne-am făcut de râs. Nu-ți face griji.
O putem face din nou oricând.
- Bine? - Bine.
Bine.
Ideea e că eu…
- Sper că nu ai băut apă de la robinet. - Nu.
Toată lumea știe că nu e bună. Mereu din sticlă.
Oriunde mergi. În New York, în Los Angeles, în fiorduri…
Ai fost în fiorduri?
- Da, sunt jalnice. - Serios?
N-am fost niciodată acolo, dar… îmi plac fiordurile.
Îmi plac.
Bine.
Mă bucur să știu că-ți place ceva.
Da…
Eu rămân aici.
Tu rămâi sau pleci?
- Tocmai plecam. - Bine.
- Sigur ești bine? - Da.
Bine. La revedere!
- Bine. Pe curând! - Pe curând!
- Pa! - Pa!
Pa!
Numărul meu e la recepție.
Bună!
Ce faceți aici?
Ce fac aici?
Mă credeți proastă?
Știu exact ce se întâmplă.
Bine. Intru la baie. Vorbim apoi.
Nu. Vorbim acum.
Nu sunteți un cuplu normal.
Bine, ne-ați prins. Chiar trebuie să intru.
Sunteți un cuplu deschis.
Doi se dezmiardă, unul privește, trei fac dragoste.
Nu mă mai surprinde nimic.
Dacă ai ști câte ciudățenii am văzut aici…
Stai!
Vrei un masaj?
Ce?
Ai grijă!
- Ce frumos! - Da, e frumos.
Îmi place.
A sosit cineva!
Ești sigur că putem intra aici?
Desigur. Suntem oaspeții lui.
- Bine. - Mergem?
Uită-te acolo!
- Drăguță, nu? - Superbă!
- Bună, Mari Carmen! - Mulțumesc.
Dumnezeule mare! N-am mai fost la o petrecere de secole.
Nu s-au schimbat prea multe, să știi.
Eu m-am schimbat.
Ce spui?
Arăți fabulos.
O să iau un daiquiri.
Te-am tot căutat. Nu dădeam de tine.
- Poftim. - Nu fumez.
Nici eu.
Atunci?
Nu e tutun.
- Aoleu! - Nu-ți face griji. E foarte bună.
O vând chiar și la piață.
- Nu, eu… - Poftim.
Nu m-am atins niciodată de droguri.
Dar nu e un drog. E doar puțină iarbă.
Se numește Smaraldul Verde.
- Serios? - E locală.
- Încearcă. - Nu pot, serios.
- Mi-e foarte jenă. - Mari Carmen.
Ești pe o insulă.
În mijlocul oceanului.
Nu te cunoaște nimeni aici.
Bucură-te!
Bine.
Nu știu.
Să vedem…
Poate nu e cheia potrivită?
Cine a încuiat ușa?
- Mari Carmen. - Deschide! Domnișoară, deschide ușa!
Eu sunt.
Bună!
Am vânat colacul ăsta. Uite!
Văd.
Îl vrei? Ține-l!
E numai al tău.
Am vrut doar să mă asigur că ajunge teafără aici.
- Nu știu dacă e chiar teafără… - O să pun niște muzică.
- Locul ăsta e prea plictisitor. - Grozav.
E luna ei de miere. Puțină distracție nu strică nimănui.
Scuze, cine sunteți?
E Armando, un prieten de-al meu.
Încântat.
La fel.
Mulțumesc.
- Cu plăcere. - Noapte bună! Pe curând!
- Ce? - Ce?
Unde ai fost?
Pe afară.
În afara hotelului?
Serios? Poate fi periculos.
Uită-te la băiețelul meu! Își face griji pentru mămica lui.
Spune-mi ce ai băut.
Nimic.
Pe naiba! Vino să te miros.
Miroși a marijuana.
Ai fumat?
Ai 15 ani?
- Treci în pat! - Aoleu!
- La culcare! - Bine.
Bine, mă duc la culcare.
Încetează! Haide!
Mă bucur că te-ai distrat cu un bărbat necunoscut.
Se cheamă Armando și e fotograf.
- Nu-mi pasă ce e. - Sincer…
Poate că eu sunt enervantă, dar tu, fiule…
ești tare plictisitor.
Nu e de mirare că Teresa te-a părăsit.
Doamne!
Ești așa…
O să fac pe mine.
Am făcut pipi în chiloți.
Bună! Sunt Teresa. Momentan, sunt ocupată și nu pot să-ți răspund.
Te sun eu înapoi. Pa!
Așadar?
Ești mahmură?
Nopți vesele, dimineți triste.
- Daiquiri. - Daiquiri.
- Bună! - Bună!
Pa!
- Calvin. - Bună, Mari Carmen!
Ce-ți mai face dermatita?
Pielea de pe cot.
Arată rău.
Stai să-ți dau crema asta. Foarte bună, de la Mercadona.
Aici, Mercadon? Nu?
Mercadon?
Nu contează. Ține!
- Pentru tine. - Mulțumesc.
Te dai acolo și o să vezi.
Mulțumesc.
Azi-noapte…
Mari Carmen!
Bună!
- Îmi povestești despre noaptea trecută? - Aș vrea, dar nu-mi amintesc nimic.
Nimic!
- N-ar trebui să ieși singură. - Chiar îmi spui asta acum?
Nu, adică…
Data viitoare când ieși, nu trebuie să ieși singură.
Nu te înțeleg.
Ai dreptate.
O să-mi prindă bine să fac lucruri.
Iartă-mă, dar nu…
Nu înțeleg prea bine ce vrei să spui.
Ajută-mă să mă distrez ca tine!
- Serios? - Da. Să facem ceva împreună!
- Chiar vrei? - Da.
Pregătește-te să fii șocat.
Deci acum vrei să cumperi droguri?
Nu e un drog. E o plantă.
Ca salata verde sau andiva.
Sau marijuana.
Când spui așa, sună prost, dar…
O să vezi cât de bine o să te simți.
- Cum se cheamă? - Smaraldul Verde.
Și se cumpără de aici?
Da, de la o tarabă.
- Care? Sunt un milion! - Va trebui să întrebăm.
Sigur.
Nu putem întreba asta.
O să ne aresteze ca la Încarcerați în străinătate.
- Nu o să ne aresteze. - Nu știu.
Trebuie doar să fim atenți.
Dumnezeule!
Ce e?
Uite ce castravete!
Ce nebunie!
E castravete?
Papaia. Ia-o!
Nu.
Nu vreau papaia.
Smarald Verde.
Poftim?
Spune-i tu.
Smarald Verde.
Bună dimineața!
- Bună! - El e.
- Bună dimineața! - Salut, prietene!
Smarald Verde?
- Lasă-mă să vorbesc eu. - Ai emoții.
- Te-ar ajuta să fumezi. - Nu te înțelege. Vorbesc eu.
Smarald Verde, vă rog.
- Smarald Verde? - Da.
Să vedem ce ne aduce.
Poate ne aduce niște piersici.
Da, asta e! Plătește-l!
- Asta e? - Da. Plătește-l!
- Pentru tine. Banii. - Mulțumesc.
- Gata? - Vrei o chitanță? Haide!
- Deci asta e… - Stai puțin.
E oregano.
- Nu poate fi oregano. - Ba da. Îi știu bine mirosul.
- Miroase a oregano, dar nu poate fi. - Îți zic că e.
Mă scuzați!
Uite-l că vine. S-a prins că ne-a dat oregano din greșeală.
Vă place Smaraldul Verde?
- Ce întreabă? - Dacă ne place.
E grozav pentru pizza.
Da.
- E bun. - Ne place, da.
Pentru pizza, bun.
Pizza, bun.
Perfect.
- Perfect. - Sunteți arestați.
Amândoi.
POLIȚIA
Te simți relaxată?
Adevărul e că nu a ieșit prea bine.
Știi că putem primi 50 de ani pentru trafic de droguri?
Trafic de droguri? Nu exagera!
O să plătim o amendă și o să ne elibereze.
Deci asta e luna mea de miere.
Grozav.
Nu mi-ai zis ce s-a întâmplat.
- Cu ce? - Cu Teresa.
Știi deja. A plecat cu DJ-ul. Ce vrei să-ți mai spun?
Așa ceva nu se întâmplă peste noapte. Trebuie să mai fi fost ceva.
Vă mergea bine?
Așa și așa.
Nu ne înțelegeam foarte bine,
dar nici nu ne certam.
Acum, că mă gândesc, se purta ciudat de ceva timp.
Dar și eu, la fel.
Așa că am trecut cu vederea. Apoi mi-a venit ideea să ne căsătorim.
De ce?
Pentru că spunea mereu că abia aștepta.
Și tu?
Tu voiai?
Mi-era indiferent.
Sincer.
Dar m-am gândit: „Asta fac cuplurile.”
Trec prin etape.
Nu poate fi doar distracție tot timpul.
Ce? Așa e. Te muți împreună, te căsătorești, faci copii…
Așa se dezvoltă relațiile.
Nu, fiule.
Așa îți ascunzi problemele.
Ești psihologă cumva?
Nu sunt psihologă.
Cu experiența, vine înțelepciunea.
Tu și tata nu ați avut mari probleme.
Sunteți împreună de secole și totul a mers bine.
Tatăl tău…
M-a înșelat.
Cu cine?
Nu. M-a făcut să cred că viața va fi altfel.
La început,
ieșeam tot timpul, mă plimba cu motocicleta…
Am fost în multe locuri.
- Mergeam la dans. - Tata dansa?
Da, dansa.
Nu…
Zău, mă ducea la dans.
Da…
Dar apoi ne-am căsătorit și…
S-a terminat.
Totul a devenit muncă.
Casă,
mâncare,
somn…
Și acum, pictură.
Vă rog!
Mai încet! Mă ia durerea de cap.
Scuze, doamnă.
Ce s-a întâmplat între tine și Teresa trebuia să se întâmple.
- Ai cheltuit o avere pe nuntă… - Bine zici.
Dar ai scăpat de ani de suferință.
Extras din RETAIL de balloumowgly
Aveți dreptul la un apel telefonic.
Îl sunăm pe tata?
Cu un mediator ca el, o să ne condamne pe viață.
Rahat!
Ce facem?
- Lasă-mă pe mine. - Pe cine o să suni?
Un prieten.
- Pe tipul cu păr grizonant? - Pe fotograf.
Sună-l! Din vina lui suntem aici.
Cum…
Hotelul… Da.
Nu.
Da.
Alo!
Cu Armando, vă rog.
Fotograful francez.
Poftim?
Bine. Mulțumesc. La revedere!
Ce?
E plecat.
Ce facem acum?
Nu știu.
Nu mai cunosc pe nimeni pe insulă.
Cunosc eu.
Aventurile Sarei, alo!
Bună, Sara! Sunt José Luis.
Bună! Ce mai faci?
Bine.
Binișor.
Eu și cu mama am fost arestați.
Ce?
- Ce ați făcut? - Da.
- Am… - Am cumpărat droguri!
Mamă, taci, te rog. Am fost să luăm Smarald Verde pentru mama.
- Pentru amândoi. - Bine.
Ne-ai putea scoate de aici, te rog?
Acum duc niște turiști la o activitate.
Da, desigur.
Avem nevoie de semnătura unui rezident.
- Vin acum. - Serios? Mulțumesc.
- Mulțumesc. - Îți rămân dator.
- José Luis… - Ce?
Aveți costume de baie?
Nu-mi place! Dacă știam, rămâneam la închisoare!
Oprește!
Bravo, fiule! Te descurci grozav!
E suficient!
Oprește!
Fără mâini!
Spune-i să oprească!
- Ce? - Ce?
Merge prea repede!
- Ce? - Spune-i să oprească!
- Zice că mai vrea. - Bine.
Viteză maximă, căpitane!
A căzut!
Unde e?
La dracu'!
- Dumnezeule! - José Luis!
Ești bine?
N-am pățit nimic.
Totul e perfect.
Ce?
Două meduze.
Nu te panica.
A fost…
Haide!
- Nu pot dansa asta. - Poți. Ai încredere în mine.
Vezi?
Asta îmi doream de la viața mea.
Să călătoresc, să cunosc oameni, să văd lumea.
Și de ce n-ai făcut-o?
Nu e atât de ușor.
Deși am încercat, crede-mă.
Când aveam vreo 16 ani,
am fugit de acasă.
Și unde voiai să mergi?
Eu, la Ibiza.
- La Ibiza? - Da.
Și el, la Pontevedra.
Nu mă mir. Tata e înnebunit după fructe de mare, nu?
Nu era tata. Era iubitul meu galician.
Galician? Ai avut un iubit înainte de tata?
Da. Și el a avut o iubită.
- De care ne-am despărțit. - De ce n-am știut nimic?
Am avut o viață înainte să te cunosc, copile.
Îmi imaginez, dar nu mi-ai spus niciodată poveștile astea.
Nu știu nimic despre tine.
Eu știu totul despre tine.
Poftim?
M-ai auzit. Un fiu nu poate ține secrete față de mama lui.
Nu vorbi prostii, bine?
Nu fug de acasă, dar am și eu povești.
Și le știu pe toate.
Chiar crezi asta?
Nu știu mai multe lucruri despre tine decât știi tu despre mine?
- Evident că nu. - Punem pariu?
Jocul ăsta e despre cine îl cunoaște mai bine pe celălalt.
Dacă răspunzi greșit, bei. Dacă nu răspunzi, bei.
- Și dacă răspund corect? - Beau eu.
Bine.
N-o să uiți niciodată cât de beat ai fost azi.
Încep cu una simplă. Care a fost prima mea slujbă?
E ușor.
Informatician, la biroul lui Gerardo.
Te plătea prost și jigodia îmi punea mâna pe fund.
Corect. Prea ușor.
Bine.
Care a fost prima mea slujbă?
Nu poți să începi cu o întrebare capcană. N-ai lucrat niciodată.
Vânzătoare într-o parfumerie.
- Haide! - La 17 ani.
Bea!
Dar nu eram născut atunci. Nu e corect.
Dar ai fi putut să mă întrebi, nu? Ca să știi mai multe despre mama ta.
Bea!
Bine.
A fost prea mult.
Haide, bea!
La dracu'!
- Când mi-am pierdut virginitatea? - Când? Sau cu cine?
Oricare. Oricum nu știi.
E adevărat. E foarte intim.
Nu știu…
Cu Inés de la trei, când aveai 19 ani,
în timp ce eu și tatăl tău eram în vacanță la Salobreña.
Cum ai aflat asta?
Privindu-ți chipul.
Haide, bea!
Super. Ai câștigat. Felicitări!
Nu, întreabă și tu.
- Ce? Când ți-ai pierdut virginitatea? - De exemplu.
- Nu cu tata în noaptea nunții. - Nu.
Cu galicianul?
Nu-ți spun.
Poftim!
De ce?
Uite ce fac.
Poftim.
Nu.
Mamă, nu se poate.
Să mergem!
- Ascultă-mă! - Ce?
- Nu trișa! - Nu trișez.
- Ți-am zis sau nu? - Nu știu ce mi-ai zis.
Un fiu nu poate ține secrete față de mama lui.
- Cum zici tu, dar spune-mi secretul. - Nu ți-l spun. În niciun caz.
Dar…
E ceva…
Știam eu. Ce?
Acum șase luni…
mi-au găsit un nod la sân.
- Mi-a fost foarte frică. - De ce n-ai spus nimic?
- N-am vrut să-ți faci griji. - Ai fost singură?
Singură, singurică. N-am nevoie de nimeni pentru asta.
Ce-au zis?
Alarmă falsă.
- Sigur? - Absolut.
- Tata nu a observat? - Nu.
Omul ăla e ca o plantă.
Nimeni nu a observat nimic.
Nimeni.
Îți promit, asta va fi excursia vieții tale.
Deja e.
José Luis!
- Scuzați-mă! - Bună!
- Bună! - Arăți bine.
Mai bine decât data trecută, da.
- Ești singur? - Nu.
Uite cine e cu mine!
Uite ce face!
Dansează „La cucaracha”.
Voi doi mă surprindeți mereu.
Vrei?
Bine.
Încă unul?
Nu, am o excursie mâine. Nu vreau să fiu mahmură.
Unde mergi?
Vrei să vii?
Sigur, da.
Stai! Mâine? Nu pot.
Merg pe fundul mării cu mama. Abia așteaptă.
E în regulă.
Pe curând, José!
Sara!
Mama n-o să supere dacă merge singură.
Ești sigur?
Da, o să înțeleagă.
Deci mergem în excursie.
Ia-ți dopurile de urechi, să nu faci otită.
Ce? Nu, sunt bine.
E drăguță, nu?
Cine?
Sara. Cine altcineva?
Da.
E drăguță.
Ce-ai pățit?
Eu? Nimic.
Haide…
Și Teresa era foarte drăguță.
De ce aduci vorba de ea acum?
Ia-ți dopurile, altfel le uiți. Și dacă faci otită…
Otită…
Pa!
Cămașa mea roșie?
E locul meu preferat de pe insulă.
Nu mă mir. E foarte frumos.
Te-ai distrat cu mama ta?
Și încă cum!
Rezistă bine de tot la băutură.
Păreți foarte apropiați.
Avem momentele noastre.
Și părinții tăi?
N-am mai vorbit de ceva vreme cu tata.
- Serios? Îmi pare rău. - Nu-ți face griji. E un imbecil.
Îmi place că te înțelegi cu părinții tăi.
Relația mea cu mama e una normală.
Ne certăm mult. Dar de când am ajuns aici,
am început să mă reconectez cu ea.
Înotăm?
Da, te rog! Să mergem!
FUND DE STICLĂ
Nu îndrăzni să te miști, Mari Carmen.
Doamne!
Ce faci aici?
Fundul mării e unul dintre locurile mele preferate.
- Da. - Și tu? Ce faci aici?
Am câștigat excursia la un concurs.
Cu soțul meu.
- Și nu a venit cu tine? - Nu.
Dar nu am nevoie de nimeni.
N-aș fi ratat asta pentru nimic în lume.
Așa că iată-mă!
Acum stau într-o cameră pentru oaspeți, în Tamarin.
Și locuiești singură?
Da. De ce?
Așa. Pentru că…
Mă uimesc oamenii care locuiesc singuri. N-am locuit niciodată singur.
- Serios? - Serios.
Din casa părinților, m-am mutat cu iubita mea.
Te așteaptă cineva în Spania?
Nu.
Adică… ne-am despărțit recent.
Dar nu era important.
Nu-mi plac angajamentele.
Locul ăsta e uimitor. Ești norocoasă că trăiești aici.
Nu e mereu atât de plăcut.
În afara sezonului, insula e goală.
În timpul sezonului, e plin de turiști care-ți fac avansuri.
Sună grozav.
Da, îmi place mult.
Bărbații pot fi foarte nesuferiți uneori. Vorbesc serios.
Tu nu ești.
De obicei, mint ca să te agațe.
Că nu au iubită, că nu sunt căsătoriți, că au o relație deschisă…
Nu mă interesează viața ta! Vrei să facem sex? Să facem sex!
Dar de ce au bărbații stupidul obicei
de a ascunde lucruri?
Nu știu.
- Nu e în regulă să minți. - Nu e.
Sara…
Da?
Am ajuns.
Mi-a plăcut mult golful.
Și bărcuța, și peștii. Mi-a plăcut totul.
Să mai mergem acolo.
Ce faci mâine?
Uite!
Mama ta…
El cine e?
- Armando. L-a cunoscut aici. - Ce ți-am spus despre turiștii mincinoși?
Da… Ce mi-ai spus? Nu-mi amintesc.
Nu toți profită de ghide.
Unii caută femei bogate.
Mama ar putea părea multe lucruri, dar nu și o femeie bogată.
Gândește-te! O femeie căsătorită cu un bărbat tânăr,
care stă în cel mai bun hotel din Mauritius…
E bogată.
În fine. Ce spuneai?
Să facem ceva.
Gute Nacht.
Jean-Pierre, arată-le camera, te rog.
- Bună seara! - Bună seara!
- Să vă întreb ceva. - Da?
Domnul acela…
Îl cunoașteți?
Nu vă pot spune.
Bine. Puteți atunci să-mi spuneți dacă l-ați mai văzut? E turist?
Nu vă pot spune.
Ce vreți? Bani?
Ce faci?
E un bacșiș sau o mită?
Ca bacșiș, nu e rău. Ca mită, e de rahat.
E o mită.
Îmi place să fiu mituită.
Oamenii nu mai mituiesc. S-a pierdut obiceiul.
Mai demult, o vedetă, al cărei nume nu-l pot divulga, a venit aici.
Tocmai se despărțise de Brad Pitt
și a venit cu o mulțime de copii…
Crezi că a rezervat apartamentul VIP?
Nu.
A luat apartamentul junior.
Copiii stăteau înghesuiți. Îmi părea rău pentru ei.
Am vrut să-i spun: „Angelina, te rog, îți permiți…”
Cine e?
Angelina Jolie. Poftim, am spus-o.
Am o gură mare și proastă.
Bărbatul acela! Cine e?
Nu știu cine e bărbatul acela!
Nu e clientul nostru. Nu știu.
N-am apucat să-ți spun de ce m-a mituit.
Nu-mi mai iese din minte.
Ce facem?
O spionăm pe mama.
Să mergem! Nu are sens. Și m-am înțepat.
- Serios? Cu Photoshop? - Da. Vrei?
- Bine, dar.… - Bună! Ce mai faceți?
Bună! Tu ce mai faci?
Aș vrea să vorbesc cu tine, mamă.
Mamă?
Nu e soțul tău?
- Nu, e ceva… - Nu i-ai spus?
Nu, sunt fiul ei.
Soțul ei e tatăl meu. E în Madrid.
- Îți amintești cine e cine, nu? - Perfect.
Ne scuzați puțin?
Vino!
Vin. Scuză-mă!
Ce e?
Tipul ăsta e un escroc.
Tipul ăsta se numește Armando. E un domn.
A fost mereu foarte drăguț cu mine de când am venit.
Spre deosebire de alții.
Nu vezi?
Spune-mi de ce acest bărbat, mult mai tânăr,
care pare ieșit dintr-o reclamă, ar fi cu cineva ca tine?
Cu cineva ca mine?
Da, mamă. Chiar trebuie să-ți explic totul?
Te înșeli. Eu și mama ta suntem doar prieteni.
Vezi?
Încetați, nu sunteți oaspete aici.
Sigur că nu. Sunt liber-profesionist.
Nu-mi pot permite.
- Tot cu minciuna cu fotograful… - Nu e o minciună.
Mi-a făcut poze frumoase…
Și eu pot să fac poze frumoase.
Felicitări! Sara, poți să-i spui că sunt escroci pe aici?
Da, e adevărat.
Vezi?
E de ajuns. Da?
- Mamă, ești tare naivă! - Ajunge!
Te înțeleg perfect. Ești supărat fiindcă ai fost părăsit la altar,
dar nu îndrăzni să vorbești așa cu mine!
Ai înțeles?
Nu-mi vorbi așa!
E adevărat?
- E ciudat. - Ce e ciudat?
Ce e ciudat?
Ai fost părăsit la altar? Da sau nu?
Da.
Sara…
Dispari, mincinosule!
- Nu pricepi că o fac ca să te protejez? - N-am nevoie de protecția nimănui.
- Nu prea pare așa. - Dar cum pare?
Pare că îl înșeli pe tata.
Dar…
sunt adult.
Nu mă poți lovi.
Nu pot să cred.
Stai puțin!
Îmi pare rău că te-am lovit mai devreme.
E prima dată în viața mea când fac asta.
- Uite în ce hal m-ai adus. - Tu crezi că ai fost o mamă grozavă?
Știi de ce am plecat de acasă?
Ca să pot să fac lucruri singur.
Ca să iau decizii fără tine!
Ca să nu mai aud: „E bine, dar fă cum îți spune mama ta.”
Uite în ce hal m-ai adus!
- Eu? - O să negi?
Îți amintesc că încă îmi aduci rufele să ți le spăl.
Fiindcă mi-o ceri.
Nu mă lași să fac nimic.
Îți amintești ce rahaturi mi-ai zis când eram copil?
„Nu poți merge în tabără.
Muntele e plin de tenii care intră în tine și ies prin fund.”
„Nu pleci în excursie cu clasa în Maroc.
O să te păcălească și o să-ți pună droguri în bagaj.”
N-am avut o bicicletă! Ai spus că toți copiii care cad paralizează!
N-ai avut bicicletă fiindcă ești neîndemânatic.
Din cauza ta, mi-e frică să mă urc pe un colac. M-ai umplut de temeri.
Te amesteci mereu.
Cum poți fi așa nerecunoscător? Mă amestec mereu?
- Ai venit până și în luna mea de miere! - Și asta e tot vina mea? E tot vina mea?
Totul e vina mea, nu? Totul e vina mea!
A mea și a bietei Teresa!
Biata Teresa?
Ieri era o jigodie, acum e „biata Teresa”.
Te-ai întrebat de ce te părăsesc toate?
Nu, spune-mi tu. Văd că ai o teorie. Te ascult.
Nu vrei o iubită!
Vrei o mamă!
Ce tot spui?
Se satură de tine.
Nu sunt dispuse să suporte tot ce suport eu.
Nu face pe victima!
Mă dau peste cap pentru tine… Și ce-mi oferi în schimb?
Ce aș putea să-ți ofer?
Exact! Nu-mi oferi nimic!
- Îi oferi totul primei care apare. - Ce?
Te îndrăgostești de orice fată.
- Sigur că nu. - Sara, Teresa, Inés…
- Cea din Canare… - Yaiza?
- Ți-a stricat facultatea. - Nu mi-a stricat nimic.
- Da. Și ea te-a părăsit. - Nu e adevărat. A fost reciproc.
Doamne, ce tâmpit ești!
Cauți mereu o iubită nouă
pentru că ești un laș care nu poate trăi singur.
Asta e problema ta.
Și tu ești perfectă, nu? N-ai greșit niciodată.
Nu mă face să vorbesc.
Ai vorbit deja destul.
E de ajuns.
Mi-am dorit doar puțină distracție.
Știi ce e aia?
Eu nu știu.
Am uitat după ce m-am căsătorit.
Și dacă cineva mă face să simt că viața mea înseamnă mai mult
decât să mă ocup de un soț care mă ignoră și un fiu care nu mă respectă,
nu trebuie să mă culc cu el.
VĂ APELEAZĂ ÁNGEL
Bună!
Pot?
Sigur că da. Intră!
Eu…
Îmi fac bagajele.
De ce mi-ai spus că e soțul tău?
Ca să știi că sunt căsătorită.
Și ca să-mi fie clar că nu poate fi nimic între noi.
Sau ca să-mi fie mie clar.
Pleci?
Mâine.
Ultima noapte în paradis.
O poți petrece încuiată în cameră
sau bucurându-te de un ultim daiquiri cu mine.
Bine. Mă aștepți un minut?
- Desigur. - Foarte bine.
Arăți uluitor!
- Mergem? - Da.
La ce oră pleci?
Atenție!
Ultimul apel pentru nunta Matasa!
Nunta Matasa!
Toată lumea, la dig!
E ultima ocazie
pentru iubire!
Mulțumesc!
CASA CU BĂRCI A SAREI
Bună dimineața!
E cea mai bună aventură, serios.
Sara!
Îmi cer scuze că te-am mințit.
E vina mea. Pentru că m-am încurcat cu un alt turist mincinos.
Ai dreptate.
Vreau să-ți spun adevărul.
Unu, excursia asta e luna mea de miere.
Și doi, da, am fost părăsit la altar.
Cum a fost?
N-o să-ți spun.
- Vreau să-mi spui. - N-o să-ți spun.
Ce vrei să-ți spun?
Eram la altar cu ea, pe punctul de a spune „da”.
A apărut o mașină care a intrat în literele uriașe care scriau „iubire”.
Pe mine mă enervau, dar ei îi plăceau.
Din mașină a ieșit un tip foarte chipeș.
I-a spus Teresei ceva ce n-am înțeles,
iar ea a fugit în brațele lui și s-au sărutat în fața mea
și a invitaților.
Scuze, dar…
Stăteam ca un idiot, cu o vestă albastră aleasă de ea.
Nu vrei să te căsătorești? Bine.
Dar nu-mi face asta, la dracu'!
Știi ce e cel mai rău?
Știam că nu aveam niciun viitor.
Dar în ziua aceea…
am crezut.
Am crezut că va fi bine cu Teresa.
Îmi pare rău.
Nu ți-am spus pentru că e cel mai jalnic lucru.
Nu-i spui asta unei fete care-ți place.
Nu mai contează. Pleci mâine.
Și dacă rămân?
- Abia m-ai cunoscut. - Și?
- Nu e… - Ne plăcem mult.
Ne înțelegem bine. Râdem tot timpul.
Nu mă așteaptă nimic în Madrid.
La dracu'!
Mai bine rămân aici, cu tine. Nu?
Mi-e foarte clar acum.
Ce e?
Ai fost părăsit recent la altar. Nu-ți poate fi nimic clar acum.
Nu e firesc să vreau să rămân după câteva zile cu tine, nu?
Nu.
Atunci mama are dreptate.
Nu pot fi singur.
Nu știu cum.
- Știi ce cred eu? - Ce?
Că e foarte bine ce spui.
Dar vorbești cu fata greșită.
- Spune-i asta mamei tale! - Da, m-am prins.
Pa!
Baftă!
Mamă!
Tată, eu sunt. O caut pe mama.
Știi unde pune terebentina?
Ce? Nu știu.
Chiar o suni pentru asta?
Nu. Dar îți retușez tabloul.
Iese fenomenal.
Dar nu reușesc să scot sprâncenele Teresei.
Nu e vina mea. Era foarte păroasă.
Lasă părul Teresei și ascultă-mă bine.
Se petrece ceva cu mama.
- Mi-a spus că ai înșelat-o. - Eu?
Știi cât a trecut de când…
Nu vorbesc despre asta. Ascultă!
A spus că, la început, înainte să vă căsătoriți…
vă distrați mult împreună.
Făceați planuri și râdeați.
Dar te-ai schimbat brusc.
- Da, așa e. - Cum adică „așa e”?
Sigur că am păcălit-o. Nu sunt un tip amuzant.
Am făcut-o ca să o cuceresc, ca toată lumea.
Cum poți să recunoști asta?
E o porcărie. Nu-ți dai seama?
Nu e. Asta e viața.
Nici mama ta nu e o petrecăreață. E plictisitoare.
Nu e adevărat.
Și eu am crezut asta, dar nu e.
Mama…
Mama e grozavă.
E foarte amuzantă. Serios.
Aici, e stăpâna insulei. Toată lumea o place.
E foarte simplu.
Vrea să se distreze.
Și se plictisește cu tine.
Trebuie să faci un efort.
Altfel, cred că te va părăsi.
A zis ea asta?
Nu e nevoie.
Da.
Bine. Pa, tată!
Doamnă Montse, e o urgență.
- Spune-mi! - Ați văzut-o pe doamna?
- Pe soția ta? - Da.
Da. A trecut pe aici. Se ducea pe insula noastră privată.
- Pe insula privată? - Ești îngrozitor. E nunta Matasa.
A trecut pe aici îmbrăcată în alb, cu alte cupluri.
Singură?
Nu singură.
Se întâmplă lucruri ciudate între voi.
Tu ești cu altă femeie, iar ea e cu alt bărbat.
S-ar putea să vă dau afară din cameră.
- Jean-Pierre, e Montse! - Montse?
Să nu îndrăznești!
La o parte!
Iubirea
este motorul vieții.
Un motor veșnic
care ne face să simțim totul.
De asta e foarte important
să-i spui unei persoane că o iubești.
Spuneți-o mai des și lăsați totul în urmă.
Pentru că, aici și acum, începe ceva nou.
Dragii mei,
vreți să vă căsătoriți
prin ritualul Matasa
și să vă uniți viețile pe veci?
Opriți-vă!
Mamă!
Nu!
În niciun caz!
Ce face?
Mamă!
Nu poți!
Opriți asta!
Mamă, nu!
- Nu! - Doamne…
Bună!
Ce se întâmplă?
Nu știu ce se petrece exact, dar nu o face.
Tata e un soț jalnic, iar eu, un fiu imbecil, dar asta nu e soluția.
N-ar trebui să te căsătorești.
Nu mă căsătoresc.
- Nu? - Suntem martorii!
- Rahat. - Scuze!
Gudrun, Bibi, îmi cer scuze.
Scuze!
Chiar credeai că mă căsătoresc?
Cât de idioată mă crezi?
Scuze, Bibi și Gu…
Oameni buni.
Știu că nu ești idioată.
Dar ai suficiente motive ca să pleci cu altul.
De asta m-am gândit…
Și domnul acesta, Armando,
te tratează bine.
E distractiv, are un păr frumos și…
- E un delicvent. - Ce?
M-ai auzit.
Poftim?
Mi-am dat seama când am sunat de la secție și mi-au spus că nu stai la hotel.
Desigur. Stau la un complex…
Am sunat și la complexul de apartamente. Te caută să le plătești.
Am sunat la consulat, le-am dat detaliile. Te caută în trei țări, dragule.
Ți-am dat apă la moară pentru că mă distram de minune.
Dar ajunge.
Și de ce m-ar căuta?
Pentru că pui așa ceva în bagajele turiștilor?
Doamnă Montse! Avem o problemă aici.
Calvin, ce se întâmplă?
N-am idee despre ce vorbești, sincer.
Sună-ți partenerul din Madrid. A fost arestat.
Droguri!
Mari Carmen, nu am niciun partener!
Chemați poliția!
Dă-mi-le!
Dă-i drumul!
Nu-mi atinge fiul!
Ești bine?
- Da. - Scumpule?
Scuzați-mă! I-ați spus cumva „fiule”?
Montse. Bună!
Nu sunteți căsătoriți?
Am fost păcălită?
Adevărul e că…
Camera era atât de mare…
- E doar pentru proaspăt căsătoriți! - O secundă.
Nu suntem căsătoriți. E adevărat.
Dar nu există cameră suficient de bună pentru ea.
Și vreau să-i mulțumesc.
Mi-a fost mereu alături și n-am apreciat-o.
N-am privit-o ca pe o femeie, fiindcă e mama mea.
Și atât.
N-o întreb cum se simte.
Ce vrea.
Dacă e veselă sau tristă. Nu știu. N-o întreb niciodată.
Până acum câteva zile,
nu știam ce-i place sau nu.
Dar ea e tot lângă mine.
Și știu că așa va fi mereu.
Nu e soția mea.
Dar e femeia vieții mele.
Ce frumos!
Scuzați-mă!
Tu, frumosule, aici!
Vino aici, te rog.
Am chemat poliția. Te așteaptă la hotel.
- E o opțiune. - Da.
Altă opțiune e…
Tu,
eu…
și un daiquiri.
Luăm bărcuța aceea și plecăm.
- O bărcuță? - Da.
Nu. La naiba cu barca!
Am deja un profitor în Cornellà.
N-am nevoie de doi.
Calvin! Vino puțin! Unde e Jean-Pierre?
Duceți-l pe domnul la hotel. Să nu se piardă pe drum.
Bine?
- Aveți grijă. - Nu știi ce pierzi.
Ba da. Știu foarte bine ce pierd.
Nu mă mai păcălesc!
- Bun. - În regulă.
- Am ajuns. - Da.
Hotelul a fost grozav, dar nimic nu se compară cu patul tău.
- Bienvenue! - Ce l-a apucat?
Dragule, am ajuns.
- Pentru tine. - Ce e asta?
Sunt minunate. Mulțumesc.
- Și… - Ce e asta?
Două bilete la Paris.
Plecăm într-o oră, dacă vrei.
Doamne…
Te-ai lovit la cap?
Nu poate să-mi lipsească distracția din tinerețe?
Îți vine să crezi ce face tatăl tău?
Paris?
Știi că mereu am vrut să merg la Paris.
- Mi-ar plăcea să văd Turnul Eiffel. - Sigur.
- Și să mă îndop cu foie gras. - Da.
Visul meu e să văd Mona Lisa.
Credeam că e să vezi fundul mării.
- L-am văzut deja. - Da.
Două bilete la Luvru.
Fugi și ia-ți valiza!
Mergem la Paris!
Uită-te la tatăl tău! Nu pot să cred.
Păi…
Bun.
Vei fi bine singur?
Nu știu. N-am mai făcut-o.
Dar cred că da.
Tu vei fi bine însoțită?
Nu știu. N-am mai făcut-o.
Dar cred că da.
Mulțumesc, mamă.
Pune-le în apă cu aspirină. Le iau când vin.
Bine.
Te iubesc.
Și eu.
Au revoir, fiule!
Scumpule, ai ajuns acasă?
Cred că ai frigiderul gol.
Treci pe la noi. Avem o mulțime de friptură cu foie gras.
Te pup, scumpule.
REZERVAȚI-VĂ ZIUA
IUBIRE
PROASPĂT CĂSĂTORIȚI
SPRE PLAJĂ
PROASPĂT CĂSĂTORIȚI
NU RENUNȚA NICIODATĂ
MAMA
TRĂIEȘTE, RÂDE, IUBEȘTE
IUBIREA PLUTEȘTE ÎN AER
IUBIRE
PLAJA, LOCUL MEU FERICIT
Subtitrarea: Florin Rizea Extras din RETAIL de balloumowgly