Det er meg man ringer når man ikke kan ringe nødtelefonen.
I tidligere episoder...
Kom igjen, fem år av å slippe å bli jaget av FBI.
Fem år av å gjemme seg.
Ingen visste hvem jeg var der.
Det var dumt å tro at jeg kunne jobbe her.
Vi kan ikke risikere å avsløre henne.
Det er vanskelig, men vi må stole på henne.
Du må få hjelp.
Er det våpenhvile mellom deg og statsadvokaten?
Hun lar meg være hvis jeg ligger lavt.
"Ligge lavt" er ikke din greie.
Mamma! Mamma!
-Så, mamma er her. -Jeg så spøkelset igjen.
Igjen? Da sjekker vi.
Ikke noe spøkelse her. Ikke her heller.
Kanskje du bare hadde et mareritt.
I så fall må vi sette ut spøkelsesfeller.
Sov nå. Vi ses i morgen tidlig.
Nei, nei. Den beste filmen var toeren. Så treeren, så eneren.
-Tenk at du liker oppfølgerne. -For da er Osiris med.
Han distraherer bare fra Kaptein Kojos subtile heroisme.
Si det til henne, tante Vi. Kojo er bare teit.
-Er han magen eller fjeset? -Fjeset, den andre er død.
-Jeg liker fjeset. -Osiris er ikke død.
Han ble truffet av evighetsstrålen, han er død.
Jeg er enig med henne, magen er ute.
Hvis Osiris ikke er med i filmen, så byr jeg på chilipommes.
Hvis han er med, så velger jeg musikk i bilen på veien hjem.
Jeg velger, og det blir disco både dit og hjem.
-Neppe. -Jo.
-Dårlige nyheter. -Jobben?
Jeg kan ikke bli med på kino i dag. Kan vi gå i neste uke isteden?
-Nei, ikke en sjanse. -Nei, jeg må se filmen i dag.
I morgen står alt på nettet, spoilere overalt!
Ha det så moro da, uten meg.
-Vi kan fortelle hvordan den var. -På det viset?
Sånn er det, Kojo.
Se opp for evighetsstrålene.
Hvor fant dere det?
Det ble lagt ut på det mørke nettet de siste to ukene.
-Tror dere at kvinnen skal myrdes? -Ja.
Noen filmer henne i smug i hennes eget hjem.
Vi har startet en Facebookgruppe for å redde livet hennes.
Noen kaller oss for sofadetektiver.
Filmene er en trussel. Det er tre stykker.
-Hvem er hun? -Ingen i gruppa kan liste det ut.
Så vi kan ikke engang advare henne om at noen er hos henne.
-Har dere vist det til politiet? -De sier at videoene ikke holder.
Ingen som tror på oss, kan hjelpe.
Kan det ikke være svindel, eller en slags markedsføring?
Hun er ikke bedre enn politiet. Ikke utsett deg for dette igjen.
Utsette deg for hva?
For fem år siden hadde jeg en stalker.
Politiet trodde meg ikke før han prøvde å drepe meg.
Hun har ingen stemme. Vi må snakke for henne.
Noen må høre før det er for sent.
Jeg lytter.
Hvorfor tror dere at det er her i New York?
-Ser du det gule der? -Det er ikke hvilken farge som helst.
Det er RGB 2552390 i New Yorks tunnelbanekort.
Bra observert. Hvor lenge har dere sett på dette?
Vi har etterforsket det siden den første filmen dukket opp.
Og hva har etterforskningen fått fram?
En mistenkt. Han heter Brandon Mackey.
Alt peker mot ham. Han må stoppes, ellers dreper han henne.
Selv om han filmer henne, så er det langt derfra til drap.
Ikke for ham. Vis henne.
Samme person som poster videoene la ut dette for et halvt år siden.
Gjør man det mot et dyr går man snart over til et menneske.
Jeg kan ikke se på dette.
-Hvordan kan man gjøre sånt? -Han er psykopat, det morer ham.
Han kommer til å drepe kvinnen hvis ikke vi stopper ham.
-Hvorfor legger han ut filmer? -Han får et publikum.
-Han vil ha oppmerksomheten. -True crime er en industri.
Nå vil hver eneste drapsmenn ha en egen Netflixserie.
Sjekk Facebooksiden. Tusenvis av tilhengere som kommenterer og ser.
Han ser det nok som en fanklubb.
Ikke for å være sexistisk, men kvinner digger true crime.
Vi undersøker hva vi må se opp for.
Besettelse, kriminalitet, menn med gjemmesteder...
-Hadde de en mistenkt? -Brandon Mackey.
Han oppdaget filmene og delte dem i gruppen.
-Markedsførte han seg selv? -Han bor i Queens.
Han jobber for en kabeloperatør. Han har ingen sosiale medier.
Han stengte sin Facebook når gruppen begynte å mistenke ham.
Sjekk hvem som ble med i gruppen etter at Brandon hadde forlatt den.
Ti minutter etter. En "Jason Caldwell".
Spor kontoen og sammenlign med Brandons.
-Pent. Samme IP-adresse. -Det er ham. Han vil ha sine fans.
Han har et forseglet rulleblad fra ungdommen.
Jeg sjekker leiligheten hans.
Ifølge skjemaet jobber han nå, så han er ikke hjemme.
Ut, ellers skyter jeg deg.
Glemte du å lese manualen? Den er ikke usikret, Davy Crockett.
-Si hvem kvinnen er! -Vær så snill, nei!
-Jeg er ikke stalkeren. -Ikke?
For disse utskriftene ser ut som trofeer.
Nei! Det er bevis sånn at jeg kan renvaske meg selv.
-Skjønner dere hva dere har gjort? -Hvem "dere"?
Jeg får dødstrusler, blir uthengt. Dere har ødelagt livet mitt.
-Jeg ville bare hjelpe til. -Brandon!
Er du uskadd?
Du bryr deg vel ikke?
Jeg er ikke med i gruppa. Jeg vil bare få fram sannheten.
Jeg også, men nå trenger jeg et nytt vindu.
-Har du blitt truet fysisk før? -De skar i stykker dekkene mine.
Google "døde kattunger", så kommer navnet mitt opp.
Dama mi dumpet meg, jobben min får trusler.
Jeg prøvde bare å samle bevis for å finne psykoen.
-Eller få gruppa stengt. -Og ungdomsrullebladet?
-Var det ikke din feil heller? -Jo, det var meg.
Min søsters langer dukket opp i hennes begravelse.
Jeg banket dritten ut av ham. Det angrer jeg ikke.
Filmene har tids- og datostempel.
Jeg har alibi for alle tilfellene. Jeg ville aldri skade noen.
-Hva har du, Harry? -En ny film ble lagt ut.
-Hele gruppen prater om det. -Han filmer at hun bretter klær.
Det står en overskrift nå.
"Hva ville du gjøre med dine siste åtte timer?"
De tok feil om Brandon, men rett om målet.
Det øker. Han som filmer akter å drepe henne i dag.
Vi har mindre enn åtte timer til han dreper henne. Har du noe, Harry?
Jeg vet hvor han legger ut filmene fra.
Alle er lagt ut på en vertside på det mørke nettet med falsk IP-adresse.
Bortsett fra på onsdag. Han glemte å bytte proxyserver.
-En tabbe. -En stor tabbe.
Jeg sporet den filmen til en internettcafé i byen.
Det kan være basen hans.
Han legger ikke ut filmene og går. Han vil se reaksjonene.
Om han akkurat la ut en, så kanskje han er fortsatt der.
Det betyr at han liker henne.
Først er det Snapchat, så meldinger, så FaceTime.
Hvor mange år tar det før man møtes?
-Jeg skal se på de genserne. -Skynd deg, kinoen begynner snart.
Hallo? Jeg tenkte å kjøpe den. Den er min, jeg skal bare betale.
Jeg kan si det samme, for jeg holder i den.
Jeg har ikke tid til dette, gi meg den.
Unnskyld? Hvem tror du at du er som snakker slik til meg?
-Jeg kan snakke hvordan jeg vil. -Nei, det kan du ikke.
Jeg går ikke herfra før du gir meg kjolen.
-Da har vi et problem. -Truer du meg?
Gi meg kjolen.
-Gi meg den, sa jeg! -Slutt, hva er galt med deg?
Slipp meg.
Skal dere ikke gjøre noe? Hun tok kjolen min og dyttet meg!
Det gjorde jeg ikke, og det vet de.
Da så, jeg ringer politiet.
Gjør det. Ring dem.
Hei! Jeg er i en butikk og jeg vil rapportere et overfall.
Sånn var det slett ikke, jeg så alt.
Jaså? Si det til politiet, så får vi se hvem de tror på.
Kom, jenta mi.
INTERNETTCAFÉ
-Tenk å se deg her. -Jeg vet at det ser ille ut.
At jeg fant deg her, eller at du løp?
Jeg er her av samme grunn som deg.
En venn sporet filmene, jeg har spanet her i en uke.
Dere overvåket Brandons hjem.
Og du visste at det ikke er Brandon.
Ok, jeg visste det. Men jeg er ikke stalkeren.
Hvorfor fikk du alle til å lete i feil retning?
Du vil løse saken og være med i en HBO-dokumentar.
-Du ville aldri ansette meg. -Jeg har jobbet i flere måneder.
Hvorfor skal du få all æren?
Ære? En kvinnes liv står på spill. Du skal fortelle hva du vet.
Hvis du vet at det ikke er Brandon, så må du ha et spor.
Du har tre sekunder på deg før jeg begynner å knekke fingrer.
Jeg fant en tidligere film som ingen vet om. Se.
Det er samme rom som kattefilmen. Det er samme tapet.
-Det må være hjemme hos ham. -Hva er bøtta til?
Det vil du ikke vite.
Det der er en maskot for Red Brook high school i Densburg.
Den ligger i New York. Brandon Mackey er fra Texas.
Jeg ville beskytte etterforskingen. Jeg er ikke et monster.
Du risikerte en kvinnes liv for å bli kjent. Jeg ser ikke forskjellen.
-Hva skjer? -Vi har funnet noe i filmene.
I den siste filmen har fornærmedes dør en ny lås. Den var ikke der før.
Hun kan ha innsett at hun blir forfulgt.
Da kan hun ha anmeldt det til politiet.
-9,50. -Jeg betaler.
-Ikke vant til at kvinner spanderer? -Uvant å synes med deg offentlig.
Vi trenger ikke snike lenger. Er det ikke like spennende nå?
-Jeg har noe du bør se. -Middag og film?
Det er ikke en sånn film.
Han er i hennes hjem mens hun sover.
-Du skulle ha bedt meg på en drink. -Hva tror du?
Politiet kan ikke gjøre noe med det, men jeg hjelper deg hvis jeg kan.
Gi meg en liste over kvinner som har ringt nødtelefonen-
-om stalkere eller innbrudd de siste to ukene.
-Hva er det? -Ser du dette?
-Kjenner du igjen dette? -Nei. Gjør du det?
Du har ingen sønner.
Det er en Beyblade, man stabler dem for å lage forskjellige leketøy.
Sønnene mine elsker dem. Jeg tror at kvinnen har en sønn.
Jeg har bare noen timer på meg til å redde dem begge to.
-Kom du på det fra persiennene? -Billige persienner.
Avgjør en diskusjon for oss.
-Må jeg? -Ja.
Kvinnen vi søker har silkepyjamas og svindyr håndkrem.
Ville en slik kvinne kjøpe billige plastpersienner?
-Du tenker at hun leier boligen. -Ja, eller Airbnb.
Antakeligvis bygd før 2006, da sluttet de persiennene å selges.
-Og låsen? -Husverten kan ha byttet.
Det er trolig et hus, der finnes ingen intercom.
Via mine hærkontakter har jeg "lånt" et stemmeanalyseringsprogram.
Denne lyden høres på filmen.
Hører dere? Det er et fly som flyr over.
-Huset ligger under en flyrute. -Mer vet vi ikke.
Det kan holde. Jeg fikk en liste over 46 kvinner-
-som har anmeldt en stalker eller et innbrudd de siste ukene.
Navn og adresser. Jeg har mailet dem til dere.
Fjerner leiligheter, 13 hus igjen. Ni ligger under en flyrute.
Ta rede på hvilke som ble bygd før 2006.
Ring rundt og hør om noen er leieeiendommer.
Vi går.
-Hun vil bare ha oppmerksomhet. -Vi går ingen steder.
Vi har ikke gjort noe. Må vi gå glipp av filmen på grunn av henne?
Vi blir.
-Unnskyld, vi er ofrene i dette. -Stille.
Kan dere fortelle hva som skjedde her?
Jeg holdt i en kjole, og hun prøvde å ta den.
-En misforståelse over et plagg? -Jeg misforstod ingenting.
-Men det ble fysisk? -Hun angrep meg.
Ingen vil ha trøbbel. Det kan rekke at hun får en avslutning.
-Skal jeg be om unnskyldning? -Ellers får vi gå på vitneutsagn.
Hvis hun vil ta det videre, så gjør vi det.
Heldigvis trenger dere ikke å stole på vitneutsagn.
Niesa mi filmet alt.
Gi meg kjolen. Gi meg den!
Hva er galt med deg? Slipp meg!
Jaha.
Gi meg kjolen. Gi meg den, sa jeg!
Slipp meg!
Unnskyld meg, da. Duger det?
Takk.
-Jeg beklager misforståelsen. -Unnskyld meg.
Vil du ikke vite om jeg vil anmelde dette?
-Vil du det? -Nei.
Jeg har ikke tenkt å bruke politiet som et våpen.
Nå går vi.
Bare to av husene leies ut, Harlem og Bed-Stuy.
Bare Bed-Stuy ble bygd før 2006.
Vi har en til i Washington Heights, der bor en kvinne med et barn.
-Gutt eller jente? -Gutt.
-Det er henne. Hva heter hun? -Vicki Howell, ifølge nødtelefonen.
-Jeg skal se om jeg finner noe mer. -Jeg ringer henne nå.
-Hun er blond. -Som kvinnen i filmene.
Jeg finner bare bilder fra skolen. Red Brook High i Densburg.
-Vår morders hjemby. -Hun svarer ikke.
-Det har gått sju timer. -Tiden er nesten ute.
Vicki?
-Vicki! Hva skjedde? -Han prøvde å drepe meg.
Han hørte deg banke på og stakk. Han tok sønnen min.
Du må finne ham. Han tok sønnen min!
Han dukket opp fra ingen steder. Han prøvde å binde meg.
Jeg tenkte at hvis jeg kjempet imot, så ville han ikke skade Benji.
Han dunket hodet mitt mot veggen.
Så hørte jeg deg banking. Han hørte deg også.
Da tok han sønnen min og løp ut på baksiden.
Da jeg kom dit, var de borte.
Kjente du igjen mannen som angrep deg?
Han var dekket. Han hadde langermet genser, cargobukser og Nike.
Han hadde hansker og en skimaske også.
Han var hvit, slank.
-Hva hadde Benjamin på seg? -En hvit genser og jeans.
-Lov at dere finner ham. -Vi skal gjøre alt i vår makt.
Det er mulig at gjerningsmannen kjente deg allerede i Densburg.
Kan du komme på noen som vil deg vondt?
Kollegaer, venner? Noen du kjente før som har dukket opp nå?
Nei. Skulle ønske at jeg visste hvorfor dette skjedde.
Skulle ønske at jeg hadde ant noe, men det gjorde jeg ikke.
Vi etterlyser sønnen og overgriperen og spaner huset.
Hvis han hadde hansker, så finner vi ingen fingeravtrykk.
Uten deg hadde hun vært død.
Vi skal gjøre alt for å finne sønnen.
Ingen overvåkningskameraer er rettet mot Vickis hus.
Jeg sjekket kameraer i nærheten, men så ikke drapsmannen eller Benji.
Ingen biler forlot området etter at morderen stakk.
Rob, har du det bra?
-Lukk øynene. -Greit.
Beskriv hva jeg har på meg.
Kamuflasjefarget genser. Hvit eller kremfarget?
Og bukser...med lommer? Jeg vet ikke.
Si hva Harry har på seg.
Sine svarte boots, jeans i rå denim-
-skinnskjorte i vesternstil og belte med vintagespenne.
-Ikke beskriv undertøyet. -Det er da det blir interessant.
Du kunne ikke beskrive meg like godt, og det er normalt.
Man husker ikke slike detaljer, spesielt ikke ved et traume.
Som når man beskriver en mann som angriper en i ens eget hjem.
Vicki husker mer om overgriperen enn hva sønnen hadde på seg.
Hun sa at det kom helt uten forvarsel.
Hun meldte innbrudd, politiet gjorde null, nå er barnet borte.
Jeg hadde skjelt på Dante om det, men hun nevnte det ikke engang.
Det er noe vi overser.
Morderen hadde en kopp fra Vickis skole.
Harry, kan du ta fram en årbok fra da Vicki gikk på Red Brook?
Vicki? Hei, jeg heter Rachel.
De fortalte om deg. Du var en av dem som prøvde å finne meg.
-Jeg er så lei for sønnen din. -Uten dere hadde vi begge vært døde.
-Hva fikk deg til å ville hjelpe meg? -Fordi det hendte meg.
Jeg kunne ikke forhindre det.
Du hjalp meg, for du kunne ikke hjelpe deg selv.
Her er alle bildene jeg fant fra Vickis årbok.
Tror du at gjerningsmannen er med på disse bildene?
Ja, men jeg begynner å tro at det ikke er en mann.
Bildet av Vicki i uniformen, zoom inn på jenta i bakgrunnen.
-Kjenner du igjen henne? -Det er kvinnen jeg reddet.
-Amber Nelson. -Hun er stalkeren.
Jeg avbrøt henne, så hun skar seg og spilte fornærmede.
-Hvor er da Vicki og sønnen hennes? -Der Amber forlot dem.
Dante.
Vicki? Benjamin?
Så gruppa du skapte, så alle i den filmene?
Vi analyserte hver bilderute for å prøve å finne deg.
-Skulle alle se på drapet? -Nei, jeg ville aldri...
Kanskje ikke deg, men de fleste vil se når det verste skjer.
Enkelte så nok frem imot det.
-Rachel, hva gjør du her? -Jeg besøkte Vicki.
-Vi hadde en kjempeunderlig samtale. -Hvor er hun?
Takk, Dante.
-Vicki og Benjamin er i sikkerhet. -Jeg burde ha sett det.
Jeg også. Men psykopater er mesterlige manipulatorer.
Hun spurte om gruppa.
Hun virket nesten opprømt over at så mange så på.
Jeg kastet en uskyldig mann til ulvene.
Jeg ga henne oppmerksomhet. Skapte jeg et monster?
-Du reddet Vicki og sønnen hennes. -Jeg skulle ønske jeg gjorde mer.
Du kan gjøre mer. Bruk gruppa. Gå ut med Ambers navn.
Jo flere som leter, desto raskere finner vi henne.
Hør, alle enheter.
Politiet har etterlyst henne, alle patruljer spaner etter henne.
-Hva er hennes neste trekk? -Har hun engang et?
Vicki beskyttes av politiet, jeg hadde gått under jorden.
Amber blåser i Vicki. Hun bryr seg bare om det hun representerer.
Amber og Vicki var venner på junior high.
På high school ble Vicki populær, og det gjorde Amber misunnelig.
Hun ville bli populær og gjorde alt for å få oppmerksomhet.
Hun prøvde å bli influenser og søkte til dokusåper.
-Hei, jeg heter Amber Olson... -Det ledet aldri til noe.
-Til hun la ut kattevideoen. -Hun fant sitt publikum.
Det ville hun ikke miste, så hun lette etter et nytt offer.
Hvem bedre enn Vicki?
Alle Ted Bundys ofre lignet den første jenta som avviste ham.
Det handlet ikke om henne, men om avvisningen.
Amber bryr seg ikke om Vicki, bare om oppmerksomheten.
Ha styr på Facebookgruppa. Gjør hun noe, så ser vi det der.
Ja, politiet leter etter henne, men vi må hjelpe til.
Vi kan bruke gruppa for å finne henne før hun skader noen flere.
Be alle admin logge inn, jeg lager et innlegg om fem minutter.
Hei, vennen.
Enkelte dager føles som år. Hvordan var filmen?
Vi så den aldri.
Bør dere ikke gjøre noe? Hun tok kjolen min og dyttet meg!
Det gjorde jeg ikke. Og de vet det.
-Greit. Da ringer jeg politiet. -Utrolig.
Jeg vet det. Jeg tenkte å legge det ut på nettet, men...
Tante Vi var tøff, du ville vært stolt av henne.
-Det var ingenting å være stolt av. -Vi sto på vårt.
-Vi fikk det som vi ville. -Nei. Jeg ville gå på kino.
Jeg ville antas uskyldig.
Politiet snakket med henne først, for hun er hvit og derfor troverdig.
Jeg er svart og middelklasse.
Uten mobilen din, hadde jeg sittet i varetekt nå-
-for jeg hadde aldri bedt den kvinnen om unnskyldning.
Helst ønsket jeg å gi henne en ørefik, men det kunne jeg ikke.
Jeg skjønner, men...
...vi styrer ikke over hvordan de oppfører seg.
Delilah Fulton, ikke gå på den løgnen.
Jeg har protestert hele livet, fra sittestreiker til George Floyd.
Samme kamp, om og om igjen, for å bli sett og hørt-
-som menneske. Men det gjør vondt.
Og smertene blir til raseri, for det er lettere å leve med.
Hvis vi hadde tatt den enkle utveien i dag-
-og gått uten å bli hørt...
Det er det som forgifter vår sjel.
Ikke gjør det. Ikke gå på den løgnen som de vil prakke på oss.
Tante Vi, skal jeg ta hånd om det?
Det handler ikke bare om den kvinnen i dag.
Det handler om et liv av sånt.
En million små hugg.
-Hei, hva skjer? -Noen la ut et anonymt innlegg.
-Hva står det? -"Fortsett å se."
-Hun gjør snart et trekk. -Det er et bilde med innlegget.
Rob, hun har Rachel. Vi har ingen anelse om hvor hun er.
Sitter du komfortabelt?
-Hva gjør du? -Jeg gjør deg til en stjerne.
Hun sender live. Alle logger inn, tusen personer ser dette.
Ifølge Dante er hun ikke i leiligheten. Kan vi spore dette?
-Jeg prøver. -Se for et publikum du har.
Jeg sa jo at alle vil se noe sånt som dette.
-Harry? -Mobilen er avstengt.
Jeg kan ikke spore IP-adressen.
-Vi må kunne finne henne. -Dere fant fram hit, bra jobbet.
Dere kjenner vel igjen Rachel, kvinnen som står bak dette?
Du er perfekt for dette. Uten deg hadde jeg ikke hatt et publikum.
-Jeg burde takke deg. -Dra til helvete.
Kanskje jeg gjør det, men da er jeg berømt.
Jeg tror aldri at jeg har vært så populær.
Kan du forstørre vinduet bak Rachel?
-Den blå kanten må være unik. -Ikke unik nok til å finne den.
Vent, ser dere det der? Den tynne tråden?
Det kan være en eruv som avgrenser et hellig område under sabbaten.
Følg tråden og finn Rachel. Hvor stort kan området være?
Det er halve Manhattan og noen flere steder.
Vi kan sjekke kart, men det kommer til å ta timer.
-Vi er ikke mange nok. -Jo, det er vi.
Gi våre sofadetektiver noe å gjøre. Sjekk om gruppa gjenkjenner det.
Pussig at du gjorde dette for å tilgi deg selv.
Og slippe unna offerstanken.
Egoistisk, og ironisk. For nå ble du et offer igjen.
-Det er vel det du er. -Det er det ikke. Ikke nå lenger.
Jeg har ikke ansvaret for den du er, og det du har gjort.
Det er du som er desperat, alle ser det.
Tror du at du er populær? De syns synd på deg.
Godt sagt.
Det er fullt hus. På tide å avslutte showet.
Da er det over for deg. Uten dem, og dette, så er du ingenting.
Du har rett. Vi gjør det langsomt.
Husker du hva jeg gjorde med kattungene?
Det skal jeg gjøre med deg.
Hold ut, Rachel.
Er det der? Se, fra noen i gruppen.
-Sammenlign det med filmen. -Det stemmer. Hvor er det?
-Nær Midtown, du rekker aldri dit. -Nei, men Dante er der.
-Jeg er der om noen minutter. -Vi har bare minutter på oss.
Amber dreper ikke Rachel uten publikum, kan du ta det fra henne?
Jeg kan krasje siden, men det gir oss som mest fem minutter.
Gjør det.
-Ser du? -Gjør det igjen.
Det er vanskeligere nå, for jeg ble kastet ut.
-Det tar et par minutter. -Vi har ikke et par minutter!
Noen siste ord, Rachel?
-Harry... -Jeg prøver. Hvor er Dante?
Han svarer ikke.
Se og nyt.
Pokker, nei!
Hallo?
De har henne. Rachel er i sikkerhet.
Skru av.
Det har ringt hele dagen. "CNN", "Buzzfeed", "Good morning America".
Alle vil høre min versjon. De sier at jeg er en helt.
-Du høres ikke så glad ut. -Jeg vet ikke hva jeg føler.
Amber hadde rett, vi skapte henne. Abe skjulte bevis for å bli kjent.
Jeg takket nei. Jeg vil ikke gi Amber mer oppmerksomhet.
Alle filmene hennes tas bort fra nettet.
-De eneste som får se dem, er juryen. -Brandon, da?
Det kan ta tid å reparere den skaden.
Gruppens unnskyldning var en god start. Det er ikke på søkemotorene.
Jeg skal også gå offline. Jeg trenger litt anonymitet.
Unnskyld. Unnskyld meg? Unnskyld!
Jeg så meglerfirmaets navn på nøkkelringen din forleden.
Hvordan kan jeg hjelpe deg?
Unnskyld at jeg forstyrrer på jobben. Jeg er ikke her for å krangle.
Tanten min var veldig opprørt over det som skjedde i butikken.
Veldig opprørt. Og det har hun rett til å være.
Men du forstår kanskje ikke hvorfor, for du har aldri vært på den siden.
Jeg tenkte at hvis du ser på det jeg filmet-
-så kanskje du kan se hvordan det så ut fra hennes...vårt perspektiv.
Og neste gang, så tenker du annerledes.
Du virker som en hyggelig jente.
Velartikulert og sivilisert.
Spesielt med tanke på menneskene som har oppdratt deg.
Men hvis tanta di vil be om unnskyldning, får hun gjøre det selv.
Du, Lori?
Jeg har gjort deg kjent.
Gi meg kjolen. Gi meg den, sa jeg!
-Slipp meg! -Mener du det?
Tekst: Siri-Ann Dønnestad Iyuno-SDI Group