Tidigare på Big Shot...
Vi har en stor match framför oss.
Carlsbad är det enda mellan oss och div 2.
Mamma ringde just.
Hon vill att jag ska gå på ett internat nästa år.
Det är i Wisconsin.
-Jag kan inte åka tillbaka, pappa. -Det behöver du inte.
UCSB har en vakans som huvudtränare.
De blir knäckta av nyheten.
Tänk om Jake är spion?
Och använder Olive för att komma nära oss och stjäla våra spel.
Jag vet att du inte är min riktiga mamma.
Du måste få höra Angels sida från henne.
Nåt är verkligen på gång.
Han och Holly smög om nåt.
Det blir spännande att vara runt collegespelare igen.
Han planerar att sluta.
Vi är beslutna att slå Carlsbad.
Du har uppenbarligen beslutat att lämna oss.
Överge familj och vänskap för makt och ställning!
-Jag antar att hon vet. -Marvyn?
Kan du föreställa dig själv? Publiken, larmet.
Det är här du hör hemma.
Ska vi ringa din agent? Börja tala uppgörelser?
Kruka!
Du är dåren!
Så slutar den blodiga tyrannen.
Överge familj och vänskap för makt och ställning!
Havlicek stal bollen. Det är över.
Tionde
Havlicek stal bollen. Det är över.
Är det inte lite tidigt, Sam?
Det är aldrig för tidigt för goda nyheter.
Erbjudandet från UCSB har kommit.
Några knutar att reda ut men det ligger bra till.
Gratulerar, Marvyn.
Du ska gå från high school till college.
Ja, okej, det är toppen.
Vad, är det allt jag får höra?
Inget "Sam, du är en trollkarl"?
Inte ens "Tack, Sam, för att min dröm slår in"?
Jo, allt det där. Allt, Sam.
Jag uppskattar det. Jag... vaknade just.
Inga eftertankar, va?
Nej, naturligtvis inte.
För det här är allt du har önskat dig
och det händer inte igen.
Jag vet. Jag är hänförd.
Du fattar väl? Du fattar väl att detta händer inte igen?
Åtminstone inte med mig.
Jag fattar, Sam. Tack.
Låt oss föra det i hamn och få det undertecknat.
Gott, det är det jag vill höra.
Grattis, min vän.
Du ska officiellt bli, åter igen, en...
-Du talar säkert inte med mig. -Jo, jag har en massa att säga.
Varför berättade du inte?
För att jag inte ville oroa dig innan jag visste att det blev allvar.
Du visste att jag skulle bli upprörd.
Besvärar det dig inte?
Det är klart det gör.
Jag ville inte berätta förrän jag visste att det verkligen skulle ske.
Och ska det?
Ja.
Jaha, det är...
Jag är aldrig delaktig i såna beslut.
Du bara annonserar dem och jag måste leva med dem.
Tja, det... är sant. Men...
Du vet hur krävande jobbet är. Jag gör det för dig.
Jag gör det så vi har ett trevligt hem och du kan gå i en trevlig skola...
Nej, pappa, du gör det för att du älskar att träna.
Det är din dröm.
Och hemmen och skolorna är trevliga men jag ville hellre ha dig.
-Det har du nu. -Och nu ska du åka.
Med dig. Vi åker tillsammans till Santa Barbara. Du...
Vi hittar en toppenskola, du träffar nya vänner.
-Det är vackert där... -Men jag får lämna de jag har...
Jag vill ha ett ord med i laget i beslut som påverkar mitt liv.
Men än en gång bestäms mitt liv av ditt liv.
Det är Lucas.
Emma, det är inte...
Okej! Kom igen. Sätt fart!
Få se lite mer stora händer! Låt mig få se uppåtsträckta händer!
Nix, ni måste vara tuffare än så för Carlsbad.
-Okej, flickor. Samling. -Hör ni nåt?
Låter som en surrande fluga eller en råtta i väggarna.
Syrsor, kanske.
Jaså, vi leker den leken? Okej.
Jag ska tala och ni kan låtsas inte höra på.
Jag vet att ni är upprörda. Ni får vara hur arga ni vill på mig.
Men ni straffar bara er själva om det hindrar er från att slå Carlsbad.
Ni har förtjänat vinsten.
Jo, vi ska slå Carlsbad med Holly som tränare.
Ja, som hon gjorde förra gången vi slog dem.
Jag vet inget...
Okej. Träningen är slut. Kom igen.
-Men vi har bara börjat. -Träningen är över.
Tränaren?
Ni hörde tränare Korn. Träningen är slut.
Kom igen. Gå.
Vad är det med dem?
Div 2-vinsten är för dem, inte mig.
Det som sker här uppe motsvarar ibland inte det här.
Om vi inte är synkade kommer vi inte att slå Carlsbad.
På tal om det har jag nåt att berätta.
Jag kommer inte att gilla det, va?
Jag vet inte.
Tränaren McCarthy ringde.
Tydligen ska hon pensionera sig vid årets slut
och hon tycker att jag skulle vara en bra ersättare.
Nä. Jag skulle inte lita på henne.
Hon är en lurifax, den där.
Du har rätt. Hon försöker nog bara manipulera mig, komma in i skallen
så hon har ett övertag i matchen.
-Ja. -Men jag vet inte, det var...
-Vad? Stort, även för henne? -Ja.
Och om det är på riktigt?
Hon sa vid förra matchen att jag var en riktigt bra tränare.
Hon har rätt.
Om det är verkligt, Holly, ska du ta det.
Men var försiktig.
Jag är en stor flicka.
Du tänker inte säga åt mig att be flickorna om förlåtelse?
Nej.
Efter att ha förrått oss, hur kan han tro att vi vill spela för honom?
Det har ingen betydelse, för vi spelar inte för honom.
Jag tror inte han försökte såra oss.
-Det är det jag vill tala om... -Min spelbok är borta!
Okej. Få inte panik.
Kanske glömde du den hemma.
Nej. Jag har den alltid i väskan. Den är inte här.
När såg du den senast?
Jag vet inte. Jag studerade den nog innan Emmas föreställning.
-Då tappade du den nog. -Eller så tog Jake den.
Nej. Det gjorde han inte.
Varför då? Bara för att du gillar honom,
kunde han inte ha gjort det som han gjort mot oss tidigare?
Jag visste det! Jag sa till och med att han kunde vara spion för Carlsbad.
-Minns ni? -Sluta. Varför skulle han göra så?
För att det är så Carlsbad fungerar.
McCarthy sa aldrig åt oss rakt av vad vi skulle göra. Men jag...
Jo, men du vet att hon ville.
Det är en kultur hon skapar.
Tror du verkligen att han gjorde det?
Jag vet inte.
Jag tror att det kan vara möjligt.
Ja, riktigt möjligt.
Herregud.
Han lurade mig.
Okej. Anklaga dig inte själv för mycket över det.
-Typ, kanske bara lite. -För att vi alla varnade dig.
Det är därför vi ska knäcka dem i matchen.
Vi knäcker dem så ordentligt,
så inte ens deras mödrar kan identifiera dem på bårhuset.
Mouse.
Jag säger att de inte kan få komma undan.
De kan de om de har din spelbok.
Vi behöver nya spel.
Vänta, Holly kan skriva dem. Hon är vår tränare.
-Nej, jag tränar inte er. -Vad?
-Det måste du. -Förrädaren får inte träna oss.
Jag vet att han har gjort er upprörda.
Men han gjorde ett personligt val.
Han tog ett beslut som var rätt för honom.
Han är fortfarande er tränare.
Och utan tränare blir det walkover.
Jag tränar er inte. Okej?
Ni bestämmer.
Där är mitt flammande fynd.
-Hej, miss Goodwyn. -Du var briljant igår.
Det är sällan jag har sett nån bli så vibrerande levande inför en publik.
Föreställningen. Så verklig. Så rå.
Du var inspirerad.
Ja. Av min pappa.
Jag hade trott att du skulle säga mig.
Han måste ha gjort ett väldigt intryck.
Jag dör att få veta, vad sa han?
Att han tänker ta jobbet på UCSB, att han slutar på Westbrook nästa år
och jag med.
Jag måste till lektionen.
Vänta, han...
Tänker han verkligen sluta?
-Jag antar att han inget sagt. -Nej.
Det har han inte gjort.
Ja, det är... Det är så han gör...
Nu måste jag lämna enda stället där jag har...
-Ursäkta. -Nej, nej, raring. Kom hit.
Kom hit.
Hör på mig.
Du kommer att bli okej.
Okej?
Så ni tror att Carlsbad stal vår spelbok?
Det är mitt fel.
Inte direkt. Det är faktiskt Olives fel.
Kan du lägga av? För en gångs skull?
-Det kunde ha varit McCarthy. -Verkligen?
Ja, hon gör så, manipulerar...
Dessutom har många Carlsbadelever trakasserat Samantha.
-Försökt få henne att sluta spela. -Vad?
Trakasserat dig? Hur?
Ringt mig, mest publicerat elaka saker på mina sociala medier.
Det är... det är hemskt.
Är det därför du har fejkat vristen?
Ja
-Hur visste ni det? -Därför att du tejpade fel fot.
Två dar i rad.
Hör på. Gör aldrig så mot dina lagkamrater igen, förstått?
Har du fejkat det hela tiden?
Ja. Jag vet, förlåt.
-Och jag tänkte spela, jag lovar. -Det ska du verkligen. Vi behöver dig.
Och...
...vad mer behöver ni?
-En ny spelbok. -En ny spelbok.
Nåt mer?
Första, andra...
Okej.
-En tränare. -En tränare.
Okej. Låt mig bara få det rätt.
Ni behöver nån som kan skriva en spelbok och ni vill att jag tränar er igen?
Ja, tränaren.
Jag hörde bara ett "ja, tränaren."
Ja, tränaren.
Bättre. Då gillar ni mig igen?
Vi gillar inte Carlsbad mer än vi inte gillar dig.
-Okej, det kan jag leva med. -Ja?
Försvinn. Jag måste jobba på den nya spelboken. Kom igen. Försvinn.
Jaha, miss McCarthy, va?
Det... det är inte bra, eller?
-Det är ju dåliga nyheter för dig. -Jag vet.
Om hon är ärlig att hon vill att du ska komma dit...
Är det den miljön du vill vara i?
Det är miljön jag vill förändra.
Och när du sjöng sången till dolken kände jag mig som den.
Du är rena stjärnan, Harper.
Du med, Carolyn.
Nej, det är Louise.
Och kanske Samantha.
Jag är bara femte bästa.
-Där ser du. -Jaha... Tack.
Du är mitt nummer ett.
Ja, för dig. Bara för dig.
-Alla tycker du är en stjärna. -Det är för att jag är det.
Men det alla talade om idag var hon.
Inte för mig.
Även mamma gav henne en kram.
Mamma är ingen som kramas.
Så först försöker hon stjäla min roll
-och nu försöker hon stjäla... -Sluta.
Hon försöker inte stjäla din mamma.
Kors.
Du sa "sluta" och jag slutade.
Du är den enda som fått mig att göra det.
Emma har det svårt just nu.
Vill du höra om det?
Från dig?
Visst. Berätta.
Så är det klart?
Verkar så.
Jag försökte tala honom till rätta, men...
Föräldrar är själviska. De gör alltid det de vill.
Men om du inte kan förändra saker kan du göra det bästa.
Hur? Jag måste välja mellan Wisconsin och Santa Barbra.
Santa Barbara är inte långt bort. Jag har bil.
Tack.
Din pappa älskar dig verkligen.
Du har tur.
Det kunde vara värre. Mycket. Tro mig.
Ja... Jag tror dig.
Och du har rätt. Det är bara... Varför måste det alltid handla om honom?
Därför du är den starkare.
Du kan hantera det.
Jo, men ibland vill jag inte vara den starka.
Jag älskar dig, Emma.
Jag älskar dig med.
Jag tycker du är väldigt begåvad.
Och jag vet vad du går igenom.
Du är inte ensam.
Jag tänker stå vid din sida och hjälpa, om jag kan.
Snyggt jobbat, Harper.
Tack, Carolyn.
Oj.
Tack, Harper. Och Mouse.
Okej. Då ses vi på föreställningen ikväll.
Okej.
Hon sa inte, att jag hade talang.
Är det du, D?
Jag trodde att du inte kunde komma innan nästa helg.
Jag ville... jag behövde träffa dig.
Vi har en massa att tala om, va?
Ja, typ.
Ni ska få vara ifred.
Christina berättade hur arg du var när du fick reda på det.
Jag var chockad.
Men jag är inte arg längre, jag...
Jag fattar inte vad det innebär. Allt är detsamma men annorlunda.
Jag vet, älskling.
Och det finns inga enkla svar.
Christina berättade det mesta men du måste ha frågor,
så fråga på.
Hur möttes ni?
Var ni förälskade? Gifte ni er?
Vi möttes på en skoldans.
Jag älskade honom för att jag var 16.
Vi gifte oss aldrig.
Får jag träffa honom?
Jag vet inte var den mannen finns.
Tänkte du nånsin berätta sanningen?
Jag intalade mig att när tiden var mogen skulle jag det.
Men tiden tycktes aldrig mogen, antar jag.
För att jag var vettskrämd.
Du, förlåt.
Förlåt att jag aldrig berättade.
Men jag är inte ledsen för vad som hände.
Jag såg vilket livet min syster och hennes man gav dig och det var...
Det var bättre än nåt jag kunde erbjuda.
Jag tror det fanns lite skam där.
Men i ärlighetens namn var jag inte redo för ett barn då.
Men nu?
Jag har redan ett.
Det tomma pergamentets fasa.
Bill Shakespeare och jag har mött den demonen många gånger.
Skrivkramp?
Jo, jag... försöker komma på några spel inför Carlsbad,
men jag vet inte, jag...
Känner dig skyldig för att lämna oss?
Ledsen, jag skulle berätta. Jag var bara inte säker...
Nu... Hur känner du för ett långdistansförhållande?
Det gör jag inte.
Jag försökte det med Harpers pappa och, tja, stolt singel.
Kom du hit för att skälla som alla andra?
Faktiskt inte. Jag kom för att föreslå nåt.
Oroa dig inte, inte giftermål.
Herregud. Titta på ditt ansikte.
Ja, jag vet. Ledsen.
Nej.
Hör på, Emma vill inte lämna Westbrook.
Jag vet, men vilka andra val har vi?
Det finns ett.
Hon bor hos mig nästa termin och fortsätter på Westbrook.
Det är väldigt vänligt av dig men varför skulle du det?
Jag vill inte förlora en av mina finaste talanger.
Som tränare förstår du säkert.
Jo. Men det är nåt annat på gång.
Vad är... vad använder du för ord? Undertext?
Marvyn, jag är imponerad.
Men varför antar du att det finns?
För det första går inte Harper och Emma ihop så bra.
Jag kan ta hand om Harper. Hon skäller mer än biter.
Jag avskyr att erkänna det, men jag är främst en mor.
Och behöver Emma ett hem så finns det hos mig.
Jag tycker hon är förtjusande.
Det gör jag med.
-Tänk på det. -Tack. Det är väldigt vänligt av dig.
Okej.
Det har varit skoj.
-Hur kan du anklaga mig för det? -Det är det enda som verkar vettigt.
Jag kunde komma på miljontals sätt som spelboken kunde ha förlorats.
Din virriga väninna förlorade den.
Nån stal den som ett skämt. Hon lämnade den hemma.
Jo, men inget att det hände, för att du tog den.
Du hade motiv och tillfälle
och du har ju behandlat oss så här tidigare.
Jag bad om ursäkt för det. Jag trodde vi hade gått vidare.
Det trodde jag med.
Då så, antar jag.
Inget jag säger får dig att tro att jag inte gjorde det.
Om du är oskyldig, bevisa det.
Hur skulle jag kunna göra det?
Jag vet inte. Kom på nåt.
Ingen idé.
Du kommer alltid att döma mig för den jag var och inte för vem jag är.
Sen beslöt jag att ta det här jobbet och vi måste lämna Ohio.
Marshall var inte glad och inget av barnen heller.
De talade inte med mig på två veckor.
Tystnadsbehandlingen, va?
Lustigt hur de tror att det fungerar.
Jag njuter av tystnad.
-Jag med. -Jaså?
Skål.
Jag förstår inte att jag tänker säga följande, men...
-Jag kommer att sakna dig, Marvyn. -Tänk att jag hörde dig säga det.
-Och George. -George.
Jag tror inte han skulle medge det,
men jag tror att han tror att ni börjar bli vänner.
Nån sanning i det?
Georges sanning, kanske.
Hur är det med matchen mot Carlsbad? Ni vinner väl?
Ja.
Är du orolig?
Jag är inte orolig. Jag litar på dig.
Vilket tycks vara en bristvara idag.
Ja.
Ja, laget är fortfarande argt på mig.
Se hur det besvärar dig.
Åh, snälla. De är ungar.
Flickorna kommer över det.
Flickor?
Jag minns när du kallade dem kryss och nollor.
-Så har jag inte kallat dem. -Jodå, det har du.
Jag sa dig att du skulle bryr dig om dem.
-Snälla. -"Snälla" inte alls.
Hade du inte det, hade de inte blivit arga för att du ska sluta.
Jag undrar.
Vad?
Hur tänker du göra det?
Du är annorlunda nu. Jag vet att du tror att det blir lätt
att återgå till ditt gamla jag, men jag tror inte han finns längre.
Jodå, han finns.
Han finns.
Vad?
Jag tänker bara på lögnerna vi säger oss själva för att klara av dan.
UPPOFFRING
SLÅ CARLSBAD
124 OMKLÄDNINGSRUM FLICKOR
Domaren?
Match om tio sekunder. Laget behöver dig, annars blir det walkover.
Du kommer väl?
-Fem sekunder. Är du tränare här? -Jag vet inte.
-Fem. -Kom igen, tränaren!
-Fyra. -Vi behöver dig...
-Tre. -Tränaren!
-Två. -Kom igen!
Ett.
Klart. Du är ute.
Westbrook walkover. Carlsbad vinner.
-Vem är bad? -Carlsbad!
Nej, jag är tränaren.
Jag är tränaren. Jag gör inte walkover.
Nej, det är för sent, Marvyn. Du bryr dig inte om oss.
Vad snackar du om? Jag är här. Står precis här.
Ja. Ljuger för dig själv igen.
Du säger att du vill sluta, så sluta. Gå!
Pappa? Hjälp mig.
Emma?
-Emma, är du där inne? -Jag sitter i en fälla.
Emma!
-Hjälp mig. Jag sitter i en fälla. -Emma!
-Hjälp mig, pappa. Jag sitter i en fälla. -Emma!
Emma!
Hjälp mig. Jag sitter i en fälla.
-Emma! Emma! -Hjälp mig!
Hjälp mig!
Emma!
Godmorgon.
Du ser trött ut.
Jag har inte sovit så mycket.
Jag vet hur mycket du vill stanna på Westbrook
och nåt dök upp, som... som du kanske gillar.
Du tar inte UCSB-jobbet?
Jo, jag tar jobbet.
Det kanske låter knäppt, men Maggie...
Miss Goodwyn erbjöd att du får stanna hos henne nästa år.
Hon och Harper? Aldrig.
Jag visste att du inte skulle nappa,
men du sa att du ville vara delaktig i besluten
-och därför ville jag... -Jag följer med till Santa Barbara.
-Vill du lämna Westbrook? -Nej.
Men för första gången känns det som om jag har en pappa.
Och det vill jag inte förlora.
Så jag måste välja och jag antar att jag måste, jag väljer dig.
Även om det innebär att offra allt annat.
Är du säker?
-Jag har gjort det förr. Jag kan igen. -Okej.
Vi ses efter skolan.
Gömmer dig från nån?
-Ja. Dig. -Hur går det med spelboken?
-Okej, kanske bäst att jag slutar tala. -Tränaren!
Jag vill att du träffar min nya mamma.
Tränarna Barrett och Korn, min moster Angel.
-Trevligt att träffa er båda. -Så trevligt att träffa dig.
-Kom med. Jag vill visa upp dig. -Fortsätt.
Ja, där finns en berättelse.
-Ja. Vi har redan hört. -Grymt.
Hon verkar så lycklig, va?
Åh, ja. Hon älskar henne verkligen.
Angel har alltid varit en skinande slant.
Jo, men du förblir alltid mamman.
Försök säga det till henne.
Hon ser på mig och ser ett slitet mynt.
Vet du, kronor är värda mer än ören.
-Han är till besvär, va? -Du har ingen aning.
Jag förlorar henne.
-Nej, det gör du inte. -Jodå.
Under 16 år har varje skrubbsår gjort ondare i mig.
Jag har torkat alla tårar.
Läst varje godnattsaga.
Stoppat om henne varje kväll. Kysst henne på pannan.
Så en dag, som jag visste skulle komma, dyker en skinande peng upp.
Hon är en fantastisk moster.
Men hon vet inte vad det innebär att vara förälder.
När hon återvänder till sitt verkliga liv och krossar Destinys hjärta,
och det kommer hon att göra, för det är den hon är,
är jag där för att samla upp bitarna.
De känner aldrig till de uppoffringar vi gör, eller hur?
Det hör till jobbet, antar jag.
Jag måste hitta dem. Ta hand om vår flicka.
Det ska vi.
Vad?
Inget.
Säg det bara. Vad?
Du tror att du är det skinande myntet, va?
Pressen är på.
Jag vet inte vad ordet "press" betyder.
Vet du vad ordet "storkna" betyder?
Lägg ägg. Och var beredd på att ta den ur korgen.
Redo?
Behöver du nåt finns jag här.
Tack, tränaren.
Innan matchen och som lag trodde jag att ni hade potential att vara bra.
Men efter att ha sett er spela insåg jag att ni har potential att bli fantastiska.
-Verkligen, tränaren? -Du anser att vi kan bli fantastiska?
Jag skulle ha gillat att ha varit din lagkamrat.
Och jag älskar att träna dig.
Är det okej om jag ger dig en kram?
Jag antar att nån måste ha hyrt det.
Verkligen? Har du...
Kunde inte flytta ända hit och bo på hotell.
Du brukar vanligtvis inte visa intresse för mina saker.
Jag är här nu.
-Vill du gå ut och äta sen? -Visst.
Jag älskar dig mer än basketbollen gör.
Jag älskar dig med.
WESTBROOK SIRENS SPELBOK BASKET
Här är den. Färskt från tryckeriet.
-Jag trodde du hade skrivkramp. -Jag blev inspirerad.
Skicka runt dem, tack.
-Det ska jag. -Tack.
Ville du prata?
Du vet att jag inte spelar för dig. Jag vet inte varför jag är här.
Du ska få veta. Sätt dig. Jag sparade en stol åt dig.
Okej, då var det dags, flickor.
Det stora ögonblicket. Förändringen.
UPPOFFRING SPEL
Uppoffringsspelet, eller hur?
I det tvingas Carlsbad att dubbelbevaka vår bästa spelare,
som offrar bollen till vår andrekvinna.
Vår andrekvinna offrar den till den minst förväntade spelaren
och hon skjuter skottet.
Den som gör allt arbete och blir obemärkt.
Den som alltid dyker upp och får jobbet gjort.
Det är lite som vad det innebär att vara förälder.
Det har tagit mig lång tid att komma på vad det innebär att vara pappa.
Först trodde jag att det handlade om... handlade om att förse.
Och det är det. Till en del.
Sen tänkte jag, man måste vara med barnen. Det är viktigt.
Sen sa jag nej. Disciplin. Det är det viktigaste.
Disciplin. Sätta gränser, regler och straff.
Och sen...
Sen slog det mig.
Att vara förälder handlar om uppoffring.
Ge upp ens egna behov, egna önskningar, för barnets bästa.
Det är ett livslångt engagemang.
Och i slutändan vinner man inte en pokal, en standard eller en skinande ring.
Nej.
Vinsten, som är värd alla uppoffringar,
är att uppfostra barn till att bry sig,
vara smarta och medlidsamma nog,
och vara kärleksfulla nog för att bli ett bättre eko av en själv.
Det är vad att vara en förälder innebär.
Jag...
...jag har avstått UCSB-jobbet.
-Vad? Menar du allvar? -Vad? Inte en chans.
Ja, det hade varit rätt för min karriär.
Det var där jag trodde jag ville vara
men det var fel för alla er.
Fel för dig, Emma.
Och i slutändan insåg jag att det var fel för mig.
Jag har alltid varit den skinande slanten, eller hur?
Han i strålkastarljuset som får all uppmärksamhet.
Och det kändes bra.
Men det känns bättre att vara här.
Att vara tillsammans med alla er.
Och dig, Holly.
Och speciellt med dig, Emma.
Jag började med att skriva en ny spelbok för laget, som är klar.
Men till slut skrev jag en ny för mig.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig med.
Vad glor alla på? Sätt igång och jobba. Kom igen. Sätt fart!
Wisconsin!
Du måste försvara ditt område. Här.
Träffa rakt här, Olive.
Okej. Wisconsin. Sätt fart.
Ja! Bra, bra, bra!
-Du har det. Ja! -Snyggt! Bra, flickor.
Ni måste vara så här. Stadiga i marken.
Försvararen går runt henne, du springer höger, okej?
-Okej. Försök igen. -Här!
-Bra, bra, bra. Sätt fart! -Ja!
Ja, Samantha! Bra!
Bra! Okej!
Sluta inte på grund av mig.
Ni behöver all träning ni kan få.
Jag kom hit för ett snabbt samtal med Holly.
-Jaha. -Kontoret.
Vi går till mitt kontor.
Ledsen att höra om din pappas överenskommelse.
Att behöva överge alla pengar.
-Jag mår bra. -Okej, tack.
Vad? Jag sa bara, att om du inte har råd att gå här nästa år,
-är Carlsbad gratis och div 1. -Nog!
Jag...
Jag vet. Säg inget. Jag rår inte för det.
Varför är du här? Förutom att skrämma mitt lag.
Jag hörde inte av dig efter vårt samtal häromdan
och jag började bli lite nervös att du inte trodde att jag menade allvar.
Så...
Vad är det här?
Ett kontrakt för att träna Carlsbad nästa år.
Undertecknat av rektor och mig.
Oj.
Lönen är generös.
Den är mycket bättre än den du får här.
Läs bara igenom det. Det behövs bara din underskrift.
Vänta lite.
Det står här att det är giltigt ifall du går i pension.
Ska du gå i pension eller inte?
Det ska jag definitivt.
Beroende på hur allt slutar.
Naturligtvis tänker jag inte kliva av med en förlust mot honom.
Jag förstår.
Så du går i pension om du slår oss?
-Vi kommer att slå er. -Jaså?
Varför är du så säker?
För att du har fått ditt lag att trakassera Samantha?
Jag vet inget om det.
Men du känner till spelboken. Den som du stal.
Ja, om vi kände till ert spel skulle det vara mycket tuffare för er.
Vad är det du ber mig om?
Jag ber dig bara att begrunda det här.
En kedja är bara så stark som dess svagaste länk.
Du har en massa svaga länkar där ute.
Kanske bäst att bryta några i ditt eget intresse.
Jag förstår.
Jag vill hellre slå dig på plan.
Okej.
Kom bara ihåg...
...det är min plan.
-Vem är bad? -Carlsbad!
CARLSBAD INTERNATSKOLA
Fiendeområde.
DISTRIKTSMÄSTARE DAMBASKET DIVISION 1
Vad listigt. Vi fattar. Ni vinner mycket.
Varför är det tusen grader här inne?
Enligt termostaten är det bara 42 grader och vi kan inte reglera den.
Så typiskt McCarthy och hennes smutsiga trick.
Hon älskar såna här lekar.
Jag är förvånad att det inte finns spindlar här.
-Vadå? Hon gjorde det en gång. -Herregud...
-Sirens suger! -Det är hett här inne.
Herregud, hur många är det där ute?
-Låter som de törstar efter blod. -Vårt blod.
-Spelar ingen roll. -Jodå.
-Det är ju vi på plan. -Bra poäng, Samantha.
Louise, vad är en regelrätt planstorlek? Hur stor är planen?
28 gånger 15 meter, tränaren.
Och Mouse, vad är omkretsen på en regelrätt boll?
725 millimeter, tränaren.
Det är lustigt, så stort och skrämmande som stället verkar,
är det exakt samma planstorlek och exakt samma bollstorlek
som ni har spelat med hela säsongen.
Och allt annat, skanderingen, värmen, flaggorna,
det är bara bakgrundsljud.
Så... samling alla. Fatta varandras händer. Kom igen.
Vi bildar en cirkel.
Alla sluter ögonen.
Nu ska jag räkna ned från fem
och med varje siffra, vill jag att ljudet avtar. Okej?
Fem.
Ta ett andetag. Fyra.
Tre.
Två.
Ett.
Tystnad.
Öppna försiktigt ögonen.
Det fungerade bättre än jag trodde.
Se upp! Ut! Allihop ut!
Vad pågår där ute?
Ursäkta. Jag måste ta reda på det.
Stanna här, flickor.
Vad i helskotta?
Spring!
Är det bin?
Kom med.
-Mår du bra? -Ja. Och du?
Jo. Varför skulle McCarthy vilja göra nåt sånt här?
-Nej. Jag tror inte det var hon. -I så fall, vem?
Hörru! Du gjorde det här, eller de.
-Du borde diskvalificeras. -Du är galen.
De smutsiga tricken är din grej, McCarthy, inte vår.
Hur det än hände,
att om ni inte kan erbjuda en plats så är det en walkover, tränaren.
Walkover, i helskotta heller! Vi spelar med bin om vi måste!
Vi tänker inte spela med bin.
Vi spelar på Westbrook.
Naturligtvis. Det var det ni ville. Hemmaplansfördel.
Vi slår er utan det.
Vi spelar på vår plan. Inga fans, inga trick, inga hot.
Bara ren basket. Är du med på det?
Kyss mig i arslet.
-Gott. -Antingen det eller walkover.
Jag tänker inte ge er div 2.
Vill ni ha det? Då får ni ta det.
Gott. Vi ses om en timma.
Det kunde man ana, den tuffaste matchen kom i slutet av det tuffaste året jag...
...vi har haft.
Jag önskar mina mammor...
eller snarare, min mamma och moster Angel kunde ha varit här.
Men jag fattar varför tränaren gjorde så.
Det var bara basket.
Det var rena helvetet.
Det här var väl för en fejkad vrist.
Savannah är nog trevlig längst inne, men då får man nog gräva djupt.
Det fanns många vägar som jag trodde matchen kunde ta,
men jag föreställde mig aldrig detta.
Tränaren säger alltid: "Förvänta det oväntade."
Och det var just det vi fick.
Och allt berodde på ett spel...
...uppoffringsspelet.
HEMMA 56 - GÄSTER 56
Fyra sekunder.
En massa kan hända på fyra sekunder men vi måste klara det.
Vi måste vara precisa, fokuserade, avsiktliga.
Vi kan inte spara en millisekund.
-Är ni redo? -Ja, tränaren.
Bra. Du då, Mouse? Det hänger på dig nu.
Säg Carolyn.
Okej, Carolyn. Är du redo?
-Ja, jag är redo. -Bra.
Låt oss visa McCarthy vad hon ska få.
Han tror att han är en stor stjärna, så han använder sina stora stjärnor.
Jag vill att ni dubbelbevakar Louise och Savannah.
Dominera, Savannah.
-Kom igen. Skynda på! -Sätt fart!
Avgör starkt. Kom igen nu!
-Ja! -Fort, fort!
HEMMA 58 - GÄSTER 56
Ja!
Det som började som en jakt på att skriva historia på Westbrook
slutade med den uppoffring det krävdes för att nå dit.
Vi behövde alla offra saker vi brydde oss om
men vi fick nåt mycket värdefullare istället: en familj.
För att inte tala om en sån här.
GRATULERAR!
Herregud. Jag älskar det.
Jag gråter.
Naturligtvis gråter du. Det gör du alltid.
-Det fanns stunder. -Många stunder.
Olive, det var underbart.
Jag bad dig göra mig stolt och det gjorde du.
Tack, miss Thomas. Du var den som gav mig en knuff.
Just det. Och vet du vad? Nästa gång är det här min bästa sida.
-Uppfattat. -Okej.
Gratulerar allihop.
Nästa år, div 1.
Du måste vara glad för hur det slutade.
Jag är glad att jag slipper den där mobilkameran mer.
Det är inte klart än. Jag måste fortfarande filma slutet.
Jag tyckte det var ett bra slut.
Du borde inte ifrågasätta regissörens vision.
Tack, Mouse.
Jag menar, Carolyn.
Jag måste också rusa.
Men innan jag går, berätta mer om drömmen du hade om mig.
-Den handlade inte om dig, George. -Jag vet inte. Det var din dröm.
Jag var domaren och sa vad du skulle göra. Som i verkliga livet.
Du säger aldrig vad jag ska göra.
Det är exakt det som händer.
-Nej, det gör det inte. -Jo.
-En timma i veckan. Jag säger exakt... -Nej, det gör du inte.
Jag har ett förslag. Varför går inte ni två till Shot Clock,
tar en öl och tillbringar lite tid ihop?
-Jag älskar den idén. -Ja.
-Är du helt galen? -Vad? Skaffa en vän.
Varför inte imorgon kväll kl. 20.00?
-Imorgon? -Imorgon, ja, Jag skickar sms.
-Du har inte mitt nummer. -Jo, det har jag.
-Den mannen skrämmer mig. -Han gillar dig...
Jag försöker inte våldgästa din fest eller så,
men en av vaktmästarna hittade det här vid premiären av Beth Macbeth.
-Kors... -Vår spelbok.
Ja, vi använder samma slags pärm för teknikmanualen.
Hoppas du inte saknade den.
Så, den var inte stulen?
Nej.
Jag måste ringa.
Så när du sa att du älskade mig häromdan,
var det bara för att jag skulle sluta?
Ja. Jag menade det inte alls.
Inte jag heller.
Bara för att vara riktigt tydlig, jag känner verkligen inte så för dig.
Jag kan inte med dig heller.
-Du vill döda honom, eller hur? -Med varje fiber i kroppen.
Jag tänker inte stanna på brottsplatsen.
-Var snäll! -Okej.
Kom med, Harper!
Vi måste mata vårt surdegsembryo.
Jag hatar att säga det, inget du kan göra. Hon börjar bli stor.
-Jag vet. -Hon börjar bli ganska lång.
Jag vet. Om Louises familj inte kan skicka hit henne nästa år,
-blir det en öppning och... -Marvyn.
Vet du vad? Jag borde faktiskt ta det här.
Du är den siste jag väntade mig höra från.
Jag ringde bara för att gratulera till vinsten.
Det är inte speciellt likt dig, Joyce.
Du känner mig så väl, Holly.
Jo.
Hur du stod upp mot mig igår förvånade mig verkligen.
Du tog aldrig kuvertet.
Du tog aldrig erbjudandet eller betet.
-Det visade på karaktär. -Tack.
Därför vill jag att du ersätter mig som huvudtränare
när jag pensionerar mig i slutet av terminen.
Och jag ska pensionera mig.
Vänta lite, ska... Är du allvarlig?
Som en hjärtattack.
Kan du vänta lite? Du!
-Lägg undan mobilen! -Det är Olive. Ett nödsamtal.
Inga samtal för dig.
Du är skyldig mig en timmes skrubbning för varje jäkla bi du släppte ut!
Ja, bina var jag.
Jag förklarar när vi ses. Grattis.
Skrubba på!
Okej.
Tänk på det, okej?
Om du vill ha det, är jobbet ditt.
Vad tänker du göra?
Jag vet inte.
Jag skulle inte lita på henne. Hon har nåt i kikaren.
Försöker bara komma på vad.
Vad får hon ut av det?
Mig.
Jag tror hon menar allvar, Marvyn.
Och i så fall?
Det här var ju det du ville? Eller hur?
Jag skulle spela mot dig med ett div 1-lag.
Snälla. Vi har redan slagit dem två gånger den här säsongen.
Jo, men inte med mig som tränare.
-Vad, svettas du? -Nej, jag svettas inte.
Jag ska få er att svettas.
Okej, bra. Antaget.
Okej. Det är på riktigt, va?
Ja.
Gratulerar.
Du har jobbat hårt för det här. Och jag tror du blir storartad.
Okej, allihop, dags för sista bilden till min dokumentär.
Hur slutar den?
Som allt slutar. Med en början.
Vill du ta ett foto. Vi behöver ett på oss som ett div 2-lag.
Nåt du vill säga, pappa?
Ja, det finns nåt jag vill säga.
Vet ni...
Det har varit...
Det har varit ett tufft år, eller hur?
För alla.
Vi har alla genomgått nåt.
Vi har alla offrat nåt.
Men även under tuffa tider överlevde vi, inte sant?
Vi överlevde.
Ni känner väl till: "Det som inte dödar en stärker en"?
Vilka känner sig starka idag?
Jag älskar er.
Och är stolta över er.
Er alla.
Sirens på tre.
Ett, två, tre!
Sirens!
WESTBROOK SIRENS DIV 2
Undertexter: Per Lundberg