To jméno znělo tak sladce, tak svůdně.
Synonymum bohatství,
stylu,
moci.
Procházeli jste kolem jejich výkladů, nakukovali dovnitř,
doufali jste, že jednou vyděláte dost, abyste si mohli něco koupit.
Překvapení!
To se nestane.
To příjmení však bylo také prokletím.
Patřilo toskánské rodině.
Nebojovali o půdu, ani o korunu.
Dobré ráno!
Bojovali o svůj vlastní život.
Signor Gucci?
KLAN GUCCI
MILÁNO 1978
PODLE SKUTEČNÉHO PŘÍBĚHU
Hej! Zpátky do práce. Jdeme.
No tak!
Skvělé. Jako ten můj.
Fernando Reggiani.
Šikulka.
- Ahoj, Fernando. - Ahoj.
Tvoje obědy se prodražují.
Protože mám vybrané chutě.
Neříkej to mámě.
Zabije tě.
Neříkej to své matce.
Haló?
Maxi! Drahoušku!
Dnes večer?
Myslím, že mám volno.
Líbí se ti to? Jo?
Je to zábava!
Ne.
Tanqueray martini s citronem.
Já tu nepracuju.
Tak proč jste za barem?
Je to součást vašeho kostýmu?
Nevěděl jsem, že mám mít kostým.
Ten...
Barman...
Namíchám vám drink.
Děkuju.
Kdo vás pozval?
Bianca.
Tu neznám.
Bianca Sarzanaová.
Je to její večírek.
Jistě. Ta Bianca.
Já jsem Patrizia.
Patrizia...
Maurizio Gucci.
Moc mě těší, Patrizie.
Opravdu mě moc těší.
Mě taky.
Jak to, že jsem vás ještě nikdy neviděl?
Asi jste se moc nedíval.
Všiml bych si, že Bianca kamarádí s Elizabeth Taylorovou.
Ujišťuju vás,
že se mnou je větší legrace.
Je to dobré.
Chcete tančit?
Ne.
Ale no tak.
To tancuju tak hrozně?
Ne.
Musím jít.
Je teprve půlnoc, Popelko.
Noc je ještě mladá.
O půlnoci se proměním v žábu.
Moc mě těšilo, Patrizie.
Je to dýně.
Ne žába.
Zdravím.
Dobrý den.
Promiňte, my se známe?
Elizabeth Taylorová.
- Patrizia Reggianiová. - Samozřejmě. Patrizia Reggianiová.
Rád vás zase vidím.
Já vás taky.
Vy tady studujete?
Uvažuju o tom.
Problém je, že nerada čtu, nudí mě to.
Jistě.
O čem jsou?
Tyhle jsou...
No, jsou to velice vzrušující knihy
o legislativním procesu.
Studuju práva.
Na právníka mi připadáte moc milý.
Existují i hodní právníci.
Ti mrtví.
Jaká byla šance, že se zase potkáme?
Je to osud.
Bylo to vážně milé překvapení.
Nepozveš mě na rande?
Chceš se mnou jít na rande?
Samozřejmě, že...
Jsem zvědavá, jak se to bude vyvíjet.
Ano...
To je moje číslo.
Mám hodně práce, ale na tebe si udělám čas.
Maurizio.
To je pro tebe.
Haló?
Myslíš, že brzy složíš advokátské zkoušky?
Myslím, že mám...
Chceš jít sem?
Ne, tam nemůžu. Je to moc drahé.
Dobře.
Tak jo, můžu to zkusit.
Chceš jít dovnitř?
Ne? Dobře.
Tohle je pro tebe.
Vypadá to nádherně. Děkuju.
Dobře. Můžu si vzít ubrousek?
Můžu si kousnout?
To je dobrota. Na.
Je to moc dobré.
No tak.
Dobře.
- Sedni si. - Ale ne.
Vstaň. Co to děláš? Jsi v pořádku?
Spadl jsem.
Jsem v pořádku.
Otče, chci ti představit Patrizii Reggianiovou.
Patrizie, to je můj otec Rodolfo.
Moc rád vás poznávám.
Doufám, že vás Adele zabavila.
Picasso?
Ne. To je Klimt.
Jak jsem mohla takhle plácnout.
Ne.
To se může stát. Udělal jsem horší chyby.
Musí mít obrovskou cenu.
Ano.
Pro mě ale umění stejně jako krása nemá žádnou cenu.
Udělal jsem nám rezervaci v Gallii.
Skvělá volba.
Tak tedy Patrizie,
co vás vlastně zajímá?
Jsem velmi společenská.
Skutečně?
Bavím lidi.
A studujete?
Pracuju v podniku svého otce.
A v jakém oboru?
V pozemní dopravě.
Maurizio říkal, že jste býval herec.
Ano, to je pravda.
Možná si pamatujete film Předchůdce?
Ne, jistěže ne.
Jste příliš mladá.
V televizi občas dávají Tourist Train.
- To mi zní povědomě. - No...
Možná jste zaznamenala mladého elegantního herce, Maurizia D'Ancoru.
To jsem byl já.
Nevěděla jsem, že tady sedím s filmovou hvězdou.
Dáte mi autogram?
Ale ne, ne, ne.
Jediná dobrá věc, kterou mi kariéra dala, bylo setkání s Mauriziovou matkou.
To ona byla hvězda.
Pamatuju si, že na jejím pohřbu
během minuty ticha
si Maurizio všimnul kněze zapalujícího svíčky
a začal zpívat Hodně štěstí.
Změnil asi nejsmutnější okamžik mého života v něco...
Jak bych to řekl? V něco milého.
To je můj syn.
To je můj drahý chlapec.
Grazie, Franco.
Děkuji, pane.
Maurizio.
Ta tvoje Patrizia se mi líbila.
Je okouzlující.
Moc ses jí líbil, otče.
Kde jsi ji potkal?
Poznal jsem ji na večírku.
Na večírku?
Ano, v domě Lucy Sarzana. V Palazzo Serbelloni.
Ano, vím, kde Sarzanové bydlí.
Víš...
Existují jisté mladé ženy,
které si zajistí jmění,
když se chytí drápkem někoho, jako jsi ty.
Ano, otče, ale Patrizia taková není.
Řekl jsem Francovi, aby to trochu prošetřil.
Myslím, že jde po tvých penězích.
Jako všechny.
Reggianiové
jsou řidiči kamionů.
Její otec má velmi úspěšnou dopravní společnost.
Je to...
Je to impérium.
Impérium nákladních automobilů. Kolik?
Kolik čeho?
Kolik kamionů?
Padesát? Pět set?
Co převáží? Odpad?
Mafie!
Poslyš, já...
Dám ti všechno.
Dám ti tenhle dům, dám ti peníze.
Máš svůj život. Ty...
Co vlastně chceš ty?
Chci se s ní oženit.
Žij s ní. Šukej s ní.
Užívej si s ní. Dělej si, co chceš.
Jeď na dovolenou. Jeď na Sardinii.
Ale neber si ji.
Ne, neodcházej.
Poslouchej se, co říkáš.
Jsi tak zahořklý a vůbec si to neuvědomuješ.
Co na tom záleží, jak se ta rodina jmenuje a kolik mají kamionů.
Schováváš se tady v minulosti a chceš, abych se tu schoval s tebou?
Už ne!
Jsou to tví duchové.
Jsou to tví duchové, ne moji.
Jsou to tvoje výčitky.
Tohle mi nedělej.
Nemůžeš to zastavit.
Můžu, udělám to. Já... Vydědím tě.
Nic ti nenechám.
To nevadí.
Miluju ji.
Děláš velikou chybu.
Je milá, ale, víš...
Je prostě...
Miluju ji, jaká je.
Commendatore Reggiani, jmenuji se Maurizio Gucci.
Patrizie!
Měl jsem rozepři se svým otcem.
Odešel jsem kvůli tomu z domova a opustil rodinný podnik.
Ještě pořád studuju.
Studuju práva, takže od této chvíle...
Nemám práci, ale...
Miluju vaši dceru.
A chtěl bych si ji vzít.
Ačkoli teď jí nemám co nabídnout.
Potřebuju práci.
Mami.
Maurizio Gucci, okamžitě vás potřebujeme v účtárně.
Maurizio!
To bylo skvělé.
Dveře! Dveře!
Tati?
Ahoj, tati.
Maurizio...
Co je to?
Kde je to?
Co je to?
A co tohle?
Ano.
- Á, Claudie. - Dobré ráno.
- Dobré ráno, pane Aldo. - Dobré ráno.
- Tudy? - Tudy.
Konichiwa, pane Gucci.
O čem to tady japonsky žvaní?
Učím se.
Jsou to naši nejlepší zákazníci, takže tak.
Jsou loajální, jsou tiší.
A jsou bohatí.
Jeden z tvých děsných nápadů.
Tady to je.
Gotemba.
Gotemba?
Jo, blízko úpatí hory Fuji.
Je to obchoďák.
Devadesát minut autobusem z Tokia.
Bude se otevírat na jaře.
Okno na asijský trh.
- Ne. - Je to odrazový můstek.
- Ne. - No tak!
Ne, Aldo. Ty a tvoje zisky.
No tak, všechno je takhle v pořádku.
Gucci nepatří do obchoďáku, patří do muzea.
Z muzea žádný zisk nebude.
Co je to?
Ne.
Dokud v tom jedeme padesát na padesát, zůstane to takhle.
Žádné obchodní domy.
Maurizio se prý oženil.
Kristepane...
Nějaká... Ona je...
Ani nedokážu vyslovit její jméno.
No, dříve či později budeš muset.
- Ne. - Ano.
Ne, Maurizio a já? To je historie.
- Ale no tak. - Já...
Jsi starý.
Maurizio je tvůj jediný syn. Je to tvůj dědic.
- Nevítáš ho s otevřenou náručí... - Snad...
Jen ti chci říkám,
že skončíš jako osamělý zahořklý muž.
To nás čeká všechny.
To rozhodne čas. Ale...
Jo. Kdy ses ho naposledy dotknul?
Kdy jsi ho naposledy obejmul?
Ty se nikoho nedotýkáš.
Dřív ses čas od času někoho dotknul, ale co teď? Dotýkáš se sám sebe?
- Ty chceš poučovat mě? - Přesně tak.
Jak se má tvůj hoch?
No, tvůj syn je velmi chytrý právník.
Můj syn je idiot.
Ale je to můj idiot.
A já vím, jak se k němu chovat.
Ty se musíš naučit chovat ke svému synovi.
Ano.
V neděli mám narozeniny.
Ano?
Budeme tam všichni.
Měl bys přijít.
Podívám se do diáře.
- Ahoj. - Ahoj.
Kdo volá?
- Tady je Aldo. Aldo Gucci. - Aldo.
Doufám, že neruším.
Co může být důležitější, než telefonát od mého nového strýce?
Moc mě mrzí, že jsem nebyl na vaší svatbě.
Prostě to nešlo.
Byznys nepočká.
Opatrně...
To samozřejmě chápu, vím jak jste vytížený.
O víkendu slavíme v mé vile moje narozeniny.
Myslím, že by to byla skvělá příležitost
setkat se s celou rodinou.
Co myslíš?
Vaše narozeniny... To bych moc ráda.
Kolik bude svíček?
Sedmdesát.
Říká se, že to je nových šedesát devět.
No, za Maurizia mluvit nemůžu.
Ale je tady.
Ne.
Prosím.
Ciao, Aldo.
Maurizio!
Jak se má můj právník?
Dobře.
Co děláš v neděli?
Musím se podívat.
Přijď na moji oslavu.
Jsem tady jen na pár týdnů.
No tak.
Probereme to s Patrizií.
- Pojedeme! Jednodenní výlet. - Já...
Víš, tvůj táta a já už nemládneme.
Tahle setkání jsou čím dál zřídkavější.
Prosím.
No tak!
Vyskočím z dortu!
No tak! Kopni ho do zubů!
Jedem! No tak!
Oběd si musíš zasloužit!
Kopni! No tak!
Běž, běž, běž!
To je ono. Běž!
Maurizio! Pojď! Chybí nám hráč.
- Ne, to ne. - Co? Ale ano, no tak.
Chybí nám hráč. Pojď.
- Tohle si vezmi. Sundej to sako. - Dobře.
Umíš to.
Paolo!
Sleduj ho. Sleduj, jak hraje.
Vidíte to?
Panebože! Dívejte se!
Maurizio! Maurizio!
To je tvůj manžel!
Paolo!
Papá...
- Hodně štěstí, zdraví... - Ale ne.
...hodně štěstí, zdraví.
Jak se stydíte?
Hodně štěstí, milý Aldo...
- Papá! - "Papá." To miluju.
Hodně štěstí přejem.
Ještě nikdy mi neřekl "papá".
Patrizie, měla bys vědět,
že Gucciové bývali vznešení sedláři na středověkých dvorech.
Těmito zelenými a červenými tkaninami protékala historie.
A ano, jsme drazí.
Avšak kvalita zůstává v paměti dlouho po té, co je zapomenuta cena.
Jak bys ohodnotil Paolův oděv, Domenico?
Ty jsi stylista.
Je to výstřední.
Navrhl jsem to sám.
Měl bys trochu protřídit svůj šatník, Paolo.
Jsi Gucci, podle toho se musíš oblékat.
Má to šmrnc.
Problém mého otce je, že se zasekl v minulosti.
Odmítá přenést Gucciho do dalšího století.
- Ano, Guccimu se pod mým dohledem daří. - Ne!
- Nedělej si s tím starosti. - Ale ne.
Ne.
- Chce to nové nápady. Novou energii. - Jistě.
A já překypuju kreativitou.
- Ano. - Představte si, že mám plný měchýř,
ale hlavně musím naplnit své sny!
Jsem jako příval vody.
Postavte někdo přehradu.
Prosím.
Vždycky mě odháníte.
Jsem návrhář. Musím být specifický.
- Tak proč to kňourání? - Mám...
- Co chceš? - Mám po krk toho, jak mě ignorujete.
Já mám po krk tvých řečí.
Po krk.
Schválně zraňuješ moje city.
- Ano. - Ne.
- Jenny! Zlatíčko. - Ne, tohle chce.
- Nech toho. Sedni si! - Uspěl jsi.
Neměla jsem kávu.
- Sbohem. - Díky za pozvání, strýčku.
Můj synovec má skvělý vkus.
Malý svatební dar.
Děkujeme.
Přijeď do New Yorku.
Rád jsem vás viděl.
Nemůžu uvěřit, že jsi do toho auta nastoupil.
Jak jsi to udělala?
Jsou to kecy.
Nejsme královská rodina.
Můj dědeček Guccio dělal v Londýně poslíčka.
Tam se zrodil nápad na kožené zboží.
Když nosil zavazadla bohatým aristokratům.
Gucci je jako dort.
Co?
Když si myslíš, že se dostane na všechny,
dostaneš najednou chuť a chceš víc
a najednou ho chceš celý pro sebe.
A co ty?
Budeš jen tak sedět a dívat se, jak všechno snědí?
Já? Gucci je pro mě jen jméno.
Nemám jejich toskánskou povahu.
Ta moje byla naředěna matčinou německou krví.
Jediný svatební dar, který nám Gucciové dali.
Kupóny.
Připadá mi to jako peníze.
O tom pochybuji.
Nejsou to peníze.
Do prdele, Concorde.
Kam?
Do New Yorku.
Patrizie...
Nemůžeme jet do New Yorku, musíme letět.
Chceš jet do New Yorku?
Ne.
Každý má rád New York.
Já nevím.
Já chci jet do New Yorku.
New York.
Miluju New York.
Co to děláš?
New York.
Dobře.
Máte zdravotní potíže, finanční potíže,
zlomené srdce?
Mohu vám pomoct s čímkoli.
A je to naprosto důvěrné.
Protože Pina je diskrétní.
A velice pečlivá.
Můžete za mnou přijít s jakýmikoli starostmi.
Není třeba trpět.
Haló, kdo volá?
Patrizia.
Kolik vám je, drahoušku?
Dvacet pět.
Na co se chceš zeptat, Patrizie?
Budu úspěšná?
Musíte být konkrétnější.
V čem? V kariéře, v manželství? V čem?
Dostanu to, co chci?
To nebylo konkrétní.
Já ale vím, co chcete. Chcete všechno.
Inu, nebuďte zklamaná, když neuslyšíte, co chcete slyšet.
Dobře.
Jak se jmenujete?
Jmenuju se Pina.
Dobrý den, Pino.
Chci slyšet všechno.
Vidím, že se k vám blíží
obrovské jmění.
Jak velké?
- Sofia! Sofia! - Sofia!
Tady, Sophie!
Možná. Nejsem si jistá.
Ano, něco máme. Ukážu vám to.
Při vší úctě, ty podpatky pro vás nejsou.
Ahoj, strýčku!
Ne!
Co ty tady? Patrizie!
Páni!
Moje krásná neteř. Patrizia.
Byla jsem zrovna poblíž.
- Ano? Byla jsi poblíž? - Doufala jsem, že tě uvidím.
Maurizio je velmi chytrý mladý muž.
Tak jak to jde s jeho otcem?
Není to ani špatné, ani dobré.
Ano.
Můj bratr je komplikovaný muž.
Je už však čas, aby se usmířili.
Maurizio se svým otcem, ne?
Maurizio chce být součástí rodiny.
Vidím mu to na očích.
Ale?
Potřebuje ale tvou pomoc.
Ano.
Nu, a jak mu mám pomoct?
Možná bychom spolu mohli strávit nějaký čas.
Ano, proč ne?
Drahý strýčku.
Maurizio je...
Je hrdý.
To jsme všichni, drahoušku.
To my všichni.
To je nádhera.
Drahoušku, cítíš to? Jen se nadechni.
Tohle je odkaz.
Ta nádherná zvířata.
Víš, že tahle nádherná zvířata jsou přímí potomci
těch, která koupil kdysi Guccio?
Zaslouží si naši úctu.
Zaslouží si náš vděk.
Je to plemeno z Val di Chiana.
Ano. Dobrý den.
Chci vám představit svého synovce Maurizia
a jeho krásnou novomanželku Patrizii.
- Pojď, sáhni si. - Páni, to je měkké.
A přičichni si. To je vážně skvělé.
Ukaž mi tu novou.
Hodně štěstí, zdraví.
Hodně štěstí, drahý Aldo.
Hodně štěstí, zdraví.
Jsem připravený. Myslím, že je všechny sfouknu.
No tak, pomozte mi je sfouknout.
Líbí se mi tady.
Já to tady miluju.
Nudím tě?
- Ne. - Jsme z toho nadšení.
Moje řeč.
Protože se svým synem Paolem o tom mluvit nemůžu.
Nesnáší Gucciovské řeči.
Mluví jen o sobě.
Ale jak víte, je to divný pavouk.
Můj syn je divný pavouk.
Rozhodně je jedinečný.
Ale k ničemu. Bohužel.
Maurizio!
- Ano? - Jak se ti daří?
Dobře.
Měl jsi dnes dobrý den?
Bylo to dobré. Ukázal jsem ti všechno, co jsem ti za jeden den mohl ukázat.
Ano, moc děkuju, strýčku.
- To jsem rád. - Je to tu krásné.
Říkám to, protože mi Patrizia řekla, že bys možná rád
slyšel něco o našich obchodech.
Cokoli.
Rodolpho přišel o syna.
Možná bych jednoho mohl získat. Ne?
Podívej.
Rodina je důležitá, Maurizio.
Nemůžeš se vymazat z rodinného obrazu
jen proto, že si chceš hrát s náklaďáky.
Takhle šťastný jsem v životě nebyl.
Proč to měnit?
Ty...
Jsi mnohem víc než tohle.
Můžeš své rodině pomoct.
Silná rodina dělá velké obchody.
Jsem těhotná.
Budeš otec.
Co že jsi?
Jsem těhotná.
Pomůžeš mi...
Můj foťák ne.
- Fotoaparát ne. - Ne.
Oblek ne.
Pojď sem.
Maurizio, nepodpal se.
Líbí se ti to?
Je to moc krásné.
To je ve výprodeji?
V prodeji.
Patrizie!
- Ciao, Aldo. - Maurizio!
Ciao, Aldo.
Můj elixír mládí. To jsi ty.
Jak jste se vyspali?
Jako batolata.
To apartmá je neuvěřitelné. Díky.
Úžasné. Úžasné.
- Sluší ti to. - Díky.
Ale ty...
Vypadáš v tom skvěle.
- Gucci. - Gucci?
To vypadá takhle dobře?
To se divíme.
Ano, Patrizia si hraje na převlékání.
Ano. Řeknu ti malé tajemství.
Nikomu to neříkej. Vidíš?
Pojď sem, Patrizie.
Chci ti něco ukázat.
Nezlob se, Mauri, neber to osobně.
Cokoli vidíš, je tvoje.
Jestli to chceš, vidíš to, je to tvoje.
- Rodinná sleva. - Pane Gucci!
Ano!
Omluvte mě.
Ahoj! Jak se vede?
Co na to říkáš?
Co bys mohl dělat, Maurizio?
Ach tak.
Koordinátor záležitostí světa Gucci.
Cože?
Co to vůbec znamená?
Já nevím. Něco to znamená.
Budeš mýma očima a ušima, když tady nebudu.
Budeš zastupovat firmu.
Jednat se zahraničními kupci.
Protože s tvými znalostmi práva, s tvým vystupováním a schopnostmi...
Přesně se na to hodíš.
Děkuju. Jsme poctěni a vděční.
To jsem rád. Vím, že ty jsi.
Ano?
Na co myslíš?
Přemýšlím, přemýšlím
a pořád přemýšlím.
Přemýšlím a určitě se nad tím zamyslím.
Na tebe. A na New York.
- Franco. - Dobré ráno, pane.
Právě včas.
Pomozte mi.
Samozřejmě.
Zdravím, strýčku.
Můj oblíbený strýc.
Ahoj.
Páni.
Jsi tak štíhlý.
Tvé lícní kosti by dokázaly rozříznout diamant.
Ale prosím tě. Čemu vděčím za toto nečekané potěšení?
Přijel jsem v první řadě proto,
abych tě...
Pozdravil.
Tak tedy, ahoj.
Ještě něco jiného?
Maurizio tráví s mým otcem v New Yorku spoustu času.
A tak mě napadlo,
že bychom mohli dělat totéž.
Proč bych...
Abychom prodiskutovali...
Co abychom prodiskutovali?
Moje návrhy.
Máš nějaké návrhy?
Sere snad slon v džungli?
Jsem rozený talent.
Jsem umělec.
Můj otec tomu nerozumí.
Ale...
Ty jsou tvoje?
Jak to, že rodina neví, že máš talent?
Domenico, věděl jsi, že má Paolo talent?
Obávám se, že ne, pane.
Oba víme, že je na jedno oko slepý a na druhé ucho hluchý. Takže...
- Tohle je... - Počkej.
Něco ti ukážu.
Inspiroval jsem se výletem na Kubu.
Nazval jsem tu kolekci
"Havana Libre."
Spousta pastelů.
Inspirováno rumem, napuštěné sluncem a spousta hnědé.
Mícháš pastely s hnědou.
Ano.
Já vím, je to harmonie.
Paolo...
Jo.
Nesmíš je nikomu ukázat.
Schovej je.
Myslím to vážně.
Myslíš, že by mi mohli nápady ukrást?
Zavolejte mi právníka.
Ty ne.
Za ty roky jsem zjistil,
že opravdový talent si často svou brilantnost ani neuvědomuje.
Je třeba o něj pečovat a chránit jej.
A přitom šumaři venku
vykřikují své skvělé nápady
a žebroní o uznání.
Slepí
ke své vlastní
průměrnosti.
Můj drahý synovče, dosáhl jsi
triumfu průměrnosti.
A zároveň jsi dosáhl něčeho nepředstavitelného.
Projevil jsi něco,
na čem se s tvým otcem shodnu.
Naprostou neschopnost.
Ale ne.
Omluv mě.
Mám schůzku.
Ten šátek jsi navrhl, že?
Ano.
Ten šátek je moje značka.
Hladil krky všech světových krásek.
Jackie O, Grace, Sofie.
Pozorně si ho prohlédni.
Žádná hnědá, žádné pastely.
- Pojďme. - Ano.
Nikoho nepotřebuju.
Jsem Paolo.
Paolo Gucci.
A chystám se začít
vlastní kolekci.
Pane Gucci...
- Jste v pořádku? - Sí, sí.
Můj otec je nemocný.
- Ciao, Franco. - Ciao, Franco.
Maurizio.
Pardon.
Co je to?
Já jsem dědeček?
Jmenuje se Alessandra.
Jako Mauriziova matka.
Čí to byl nápad?
Můj.
Alessandra.
Pojď sem.
Pojď.
Chlapče můj.
Postarej se teď o jméno Gucci.
Jsem tak rád, že to není chlapec.
Potřebujeme v rodině víc žen.
Neexistuje silnější láska, než láska mezi otcem a synem.
Až na pár výjimek.
Díky, že jsi přišel, strýčku.
Přijeď do New Yorku. Připoj se k rodině.
Aby na tebe mohl být pyšný.
Budu o tom přemýšlet.
Ano.
Dům v St. Moritzu.
Dva domy u moře, jeden v Nassau, druhý v Taormině.
Dvacet tři koní.
Střešní apartmá v Galleria Passarella
má jako jediný byt v Milánu bazén.
A samozřejmě 50% podíl na akciích firmy Gucci.
Je tu ale malý zádrhel.
Rodolfo nikdy nepodepsal doklad o podílu.
Dobře, a co to znamená?
Budete muset zaplatit dědickou daň.
To je v pořádku.
O jaké částce se bavíme?
Mohlo by to být až 14 miliard lir.
- 14 miliard? - Ano.
To si nemůžu dovolit.
Mohl byste prodat svoje akcie.
Komu?
- Napadá mě pár vhodných jedinců. - Děkujeme.
Nechte to na nás.
Probereme je, jakmile přestaneme truchlit.
Jistě.
Kdo si myslí, že jsme?
Říct, abys prodal akcie.
Šílenství.
14 miliard? To je naprosto šílené.
Jen proto, že to tvůj otec zapomněl podepsat.
Piková desítka znamená krádež nebo ztrátu.
Někdo chce něco, co je tvoje.
Nedovol, aby ti to vzali.
A nikomu nevěř.
Vidím totiž zneužívání důvěry.
Někdo se tě snaží oklamat ve tvém domě. Jasné?
Ano, Pino.
Vždycky měj u sebe něco červeného na ochranu.
A nos víc zelenou. Zelená očišťuje.
Zelená se nehodí k mé rtěnce.
Tak změň rtěnku.
I tak jsi krásná.
Nebo nos zelené prádlo.
Možná bys to měla vzít zpátky.
Nedovol, aby ty vnější síly určovaly, kdo jsi.
Jsi silná. Jsi úžasná.
A podívej se na tohle.
Ve tvém životě je velká láska.
Společně můžete dobýt svět.
Patrizie, podívej se na mě.
Budeš královna. Ano.
Ahoj!
To je ale krása!
To je krása.
Tak rád tě vidím.
Pojďte.
Chci vám toho tolik ukázat.
Tvoje nová kancelář.
Páni.
Jsem na druhé straně chodby,
kdybys mě potřeboval.
Dobře.
Rozhlédni se. Užívej.
- Díky. - Ciao, Aldo.
Ciao.
Nesu čerstvý chléb.
Jestli jsi nesnědla snídani, bude se táta moc zlobit.
Iro?
Ano?
Iro, to je vaše?
Ano.
Dárek k narozeninám od manžela.
Je to Gucci.
Jako ta vaše.
Ve kterém Gucci obchodě to koupil?
Kabelka GUCCI $29.99
ORIGINÁL GUCCI
Kdo to dělá?
Jak se něco takového vůbec může stát?
Na padělky je to docela dobré.
Já bych to koupil.
Nebuď takovej kretén!
Neříkej mi kretén, miláčku.
To jsem neřekla. Řekla jsem, aby ses tak nechoval.
Tohle je vážné a ty se tomu směješ.
Alespoň je na těch hrnkách moje jméno, ne tvoje.
Naše jméno, broučku!
Na šuntech.
Mimochodem, nejsou to padělky.
Jsou to repliky.
Jen mě to velmi překvapilo.
Víš, co tě taky překvapí?
Jak je to výdělečné.
A co kvalita?
Vaše posvátné krávy?
Kvalita je pro bohaté.
Jestli hospodyňka z Long Islandu
chce mít pocit, že si kupuje Gucci,
proč ne? Budiž jí přáno.
Ale to poškozuje důvěryhodnost značky Gucci.
Patrizie, takhle to je.
Není to nějaká holčičí hra.
Ale ona má pravdu, Aldo.
Jsou to šunty.
A to přece Gucci nedělá.
Gucci
je to, co já řeknu.
Vytvořil jsem impérium.
Rodolfo ne.
Rozhodně ani můj syn.
A ty samozřejmě taky ne, takže...
Beze mě
byste všichni přehazovali v Toskánsku lopatou kravince.
Tak to je.
To si pamatujte.
Měli bychom si to pamatovat.
GIANNI VERSACE - JARNÍ MÓDNÍ PŘEHLÍDKA MILÁNO 1983
Bravo!
Martini, prosím.
Ano, pane.
Líbila se vám ta show?
Bylo to neuvěřitelné.
Ty linie a tóny.
Jak se jmenuješ?
Jak se jmenuju?
Maurizio.
Maurizio a dál?
Maurizio Gucci.
Maurizio Gucci. Vážně? Gucci.
Dělal jsem výlohy pro Gucciho.
Vážně? Ve kterém obchodě?
To si nepamatuju.
Ale bylo to děsný.
Mimochodem, já jsem Walter.
Jsem návrhář.
Prima, Waltere.
Třeba pro mě jednou budeš navrhovat.
Ne, žádný návrhář tady nebude dělat pro Gucciho.
Gucci je teď...
Gucci je jako laciná opereta.
Měj se.
Chceš, aby na tebe zapomněli?
Chceš dál prodávat hrnky na letišti?
To je tvůj odkaz?
Nejvyšší čas vymést odpadky.
Aldo a Paolo jsou jako jed.
Jsou ostuda firmy
a všichni to vědí.
Musí jít.
A ty si ten podnik musíš zorganizovat.
Patrizie,
je to moje rodina.
To já taky.
Spustil obchodní válku.
Paolo může financovat tak akorát pár ponožek,
natož aby s někým vedl válku.
Nechci to vidět.
Ale pořád by mohl dělat problémy.
Aldo mu dal spoustu akcií firmy.
Ano, ale Aldo si neuvědomil, jaký idiot se z Paola vyklubal.
Maurizio, musíme se s Paolem usmířit a nějak to vyřešit.
Přece víš, jak je emotivní.
Točí se jen kolem mužské energie.
Jeho žena není zrovna nejbystřejší.
Potřebuje někoho, s kým může mluvit, komu věří, kdo mu naslouchá.
Někoho jako kdo?
Paolo mě má rád.
Máš jistou výhodu. Nejsi Gucci.
Potřebuju kávu.
Můžu ti položit otázku?
Už se stalo.
Právě jsi mi položila otázku.
Vlastně se chceš zeptat, jestli mi můžeš položit dvě otázky,
z nichž jednu už jsi položila.
To je dobrý, Domenico. Velmi vtipný.
Tak tady je moje druhá otázka.
Jaké si myslíš, že je tvoje místo ve firmě Gucci?
To má být pracovní pohovor?
Možná.
Mám tendenci chránit.
Gucci je vzácné zvíře. Je třeba ho chránit.
Před kým?
Před každým, kdo ho ohrožuje.
Připadá mi velmi zajímavé že jsi tak silně přilnul
k něčemu, co není tvoje.
Ano.
Někdy je pravdu možné vidět jen zvenčí.
Bravo.
Paolo, tohle mi připomíná dětství.
Jo, je to vzpomínka zabalená v lycře.
Naprosto tě to odráží. Je to vytříbené.
Myslíš?
Říkám ti, že máš talent.
Nech toho.
Přestaň, takhle...
Takhle mě rozbrečíš.
Něco takového mi nikdy nikdo neřekl. Nikdo.
Paolo, proč nemáš vlastní kolekci?
Tohle všechno jsou jen návrhy.
Nemůžu si dovolit brát to vážně.
S darem, který máš, s tvým talentem a nápady...
Děláš si legraci?
Gucci potřebuje novou krev.
Sbohem, 30. léta.
Haló, jsou osmdesátky. Co?
Teď mi hovoříš z duše.
Paolo Gucci přichází.
No tak.
Hnusí se mi, jak se k tobě tvůj otec chová.
Nechal tě tu, abys radil Mauriziovi.
To není správné.
Kdo si myslí, že je?
Dinosaurus, co vystrkuje svůj zadek.
V minulém životě jsi byl komik.
Maurizio tě má rád.
Vždycky tě měl rád.
No, taky mám bratrance rád.
Je tichý jako myška.
Malá myšička.
Neječí jako ostatní.
To je pravda. A ty s Mauriziem...
To by bylo úžasné.
- To je nová kapitola Gucci. - Ne.
Můj otec by to nikdy nedovolil.
Drží mě za koule fakt pevně.
Paolo,
možná je čas...
...při vší úctě...
...jít dál.
Máš na to právo.
Něco
na svého otce mám.
Umíš udržet tajemství?
Na mou duši, na psí uši.
Ve jménu Otce i Syna i klanu Gucci.
Dobře.
Tak jo.
No, víš...
Nemusíš mi to říkat.
- Poslouchej... - Prostě...
Můžu se kdykoli vrátit. Promluvíme si o tvých návrzích.
Co z toho ale budu mít?
Dostaneš exkluzivní nabídku na distribuci vlastní kolekce pod značkou Gucci.
Měl bych si promluvit s Mauriziem.
Mluvila jsi s ním?
Kdy?
Dnes.
Ukázal mi svoje návrhy.
Proč jsi mi o tom neřekla?
Říkám ti to teď, ne?
Patrizie, o to nejde.
Nesmíš se tak soustředit na proces, ale na výsledek.
Řekla jsem mu,
že budeme jeho kolekci oblečení prodávat pod značkou Gucci a on souhlasil.
Maurizio, ty návrhy nikdy nevyjdou na světlo.
Musíme mít Paola na naší straně.
Jakou hru to tady hraješ?
Starám se o naše nejlepší zájmy.
To je hra?
Mau, Mau!
Díky, že jste přišel.
Myslel jsem, že přicházím o cit.
Ne, ještě ne.
Ciao, Paolo.
Zdálo se, že je to naléhavé, tak jsem tady.
Dobře.
Mám to od jeho třech bývalých sekretářek.
Bejvalky ho zrovna nemilujou.
Spíš ho nesnášejí.
Gucci je velká černá díra nepřiznaných příjmů.
Paolo, to je podvod
globálního měřítka.
V Itálii jsou daně v pořádku, ale v Americe
je to velmi odlišné.
Měli bychom si to nechat pro sebe.
Ale můžeme to použít
jako páku, abychom ho přesvědčili.
A když budeš
na mé straně,
budeme mít většinu, kterou potřebujeme,
aby ses postavil na vlastní nohy.
Ale nedostane se do potíží?
Ne. V téhle chvíli
v nejhorším případě zaplatí daně.
To ho trochu plácne přes prsty.
To je na denním pořádku.
Ale hlavně tě uvidí.
Uvidí tě.
Konečně můžu roztáhnout křídla.
Jako holub.
Už se nechci držet v pozadí.
Otče, už se nechci držet v pozadí.
Vážně.
Nechci se držet v pozadí.
Chci být svobodný.
Myslím to vážně.
Ne, myslím to vážně.
Haló?
- Ano... - Haló, slyšíš mě?
- Máme špatné spojení... - Teď mě slyšíš?
- Můžu ti zavolat zpátky. - Ne, je půlnoc.
Už je pozdě. Co jsi mi chtěl říct?
Co se stalo?
Chci svou svobodu.
Už mě nesmíš držet v pozadí.
A myslím to vážně.
Svobodu?
Paolo, počkej prosím do zítřka.
Promluvíme si o tom zítra, ano? Teď mám nějakou práci.
Mám tady tvoje daňová přiznání.
Daně? O čem to mluvíš?
- To stačí. - Nechci to zveřejnit, otče.
Promluvíme si zítra. Dobře se vyspi.
Dobrou noc, Paolo.
Adriano, jak je?
Ahoj.
Ale...
Ano?
MINISTERSTVO FINANCÍ
Co je?
Daňové úniky? To zní docela vážně.
Co když do toho začnou dloubat?
Co když najdou víc špíny?
Mému otci je 70.
Není žádné holátko.
Měli jsme ho jen vystrašit.
Myslíš, že se dozví, že jsme to byli my?
Paolo, ne. Bude v pořádku.
Příští týden ti pošlu návrh smlouvy
a pak hned spustíme výrobu tvojí kolekce.
Mojí kolekce?
Jak mám myslet na svou kolekci, když otec možná ve vězení trpí?
Paolo, copak jsi to tak nechtěl?
Paolo...
Jak jsi mi to mohl udělat?
Pan Aldo Gucci.
Tento soud vás shledává vinným v pěti bodech nedodání daňových přiznání,
v jednom bodě nedoložení zprávy zahraničního bankovního účtu
a ze dvou případů bankovních podvodů.
Tímto vás odsuzuji k jednomu roku odnětí svobody ve státní věznici.
Soud bude odročen.
Dobrý večer. Vy jste Paolo Gucci?
V celé své kráse.
Další pokuta za parkování?
"Zastavit a zadržet"?
Porušil jste jistá práva udělená držiteli autorských práv,
například právo kopírovat, distribuovat, vystavovat či předvádět chráněné dílo.
Držitel autorských práv?
To jsem já.
Je mi líto.
- Udělej něco. - Gucci je ale s.r.o.
Představení skončilo. Děkuji.
Směrem k východu, prosím.
Musíte odejít. Všichni.
Slezte z toho mola. Pohyb.
Představení skončilo.
Odejděte.
Paolo.
Proč?
Proč jsi to udělal?
- Co jsem udělal? - Co se stalo?
Ani se na mě nedívej, ty lhářko prolhaná.
- Sklapni. - Paolo.
- Jsme před kostelem. - Paolo!
- Zavři hubu. - Ty zavři hubu.
Mysli na Alessandru.
Ať nastoupí do auta.
- Vezmi Alessandru do auta. - Paolo, co se děje?
Ty...
- A ty! - Tak jo.
Vyrval jsi mi srdce a nechal ho umřít na ulici.
Panebože. Moje žena...
Moje žena zpívala do úplného ochraptění,
než nám došlo, co se stalo.
Proč jsi mě udal pro porušení autorských práv?
Taky se jmenuju Gucci.
Zneužil jsi jméno Gucci.
To ne.
- Odstartoval jsi obchodní válku. - Ne. Já... ne.
Neudělal jsem to, jasný?
Je to moje jméno. Tvoje jméno to ani původně není.
Mau...
Mau, jsem to já, Paolo.
Jak jsi mohl?
Jsme rodina.
Co náš rodinný podnik?
Máš pravdu.
- Máš pravdu. - Ne.
Jsme rodinný podnik.
Máš pravdu a já ti nechci ublížit.
Chci se k tobě chovat správně.
Ale Paolo, máme pro tebe návrh.
Je to jediná možnost.
Omlouvám se.
Chceme koupit tvoje akcie.
Ty máš teda kuráž, víš to?
Ta má teda větší koule, než ty.
Ty jsi fakt číslo.
Můj tichý bratranec právník.
- Dobře. - Myšička je teda číslo.
- Dej si pozor. - Kdo to věděl?
Paolo, oba víme, že je to tak nejlepší.
Nikdy si nepleť hovno s cioccolato.
Možná vypadají stejně,
ale ta chuť?
Ta se dost liší.
Věř mi, něco o tom vím.
Radši bych viděl Gucci hořet, než abych ho svěřil vám, parchanti.
Pojďme.
Paolo...
Pojď, Maurizio. Pojď.
Jak to všechno víš?
Maurizio, můžeš...
Je tady policie.
Je tady policie?
Ano. Finanční policie.
- Jděte. - Jděte nahoru.
- Pojďte se mnou. - Všechno prohledejte.
Pojďte.
Sem, prosím.
- Můžu vám nějak pomoct? - Ne.
Můžu vám nějak pomoct?
Jistě, madam.
Patrizia Gucciová.
Alberto de Renzi. Vedu celou operaci.
Ani jedno, díky. Nepijeme.
- Johnnie Walker? S kapkou vody? - Ne, děkuji.
Pas, prosím.
A otevřete hledí.
Děkuju.
Děkuju, Roberto.
Vy mě neposloucháte.
Chci vám pomoct.
Děkuji, Signora Gucciová.
Musíme ještě provést několik analýz.
Dovolte mi vám pomoci.
Jsem velmi nápaditá. Pojďme to probrat.
V této chvíli nemáme co říct.
Děkuji vám.
Patrizie, prosím. Prosím.
- Sbohem, Signora Gucciová. - Domenico, prosím.
Trvalo ti to zatraceně dlouho.
Maurizio volal ze St. Moritze
a říkal, že za ním můžeš kdykoli přijet.
Odnesli boty mé dcery.
Co je se zfalšovaným podpisem?
Jaký zfalšovaný podpis?
O tom nic nevíš?
Ať vypadnou.
- Jo. - Jo.
Paolo.
Určitě je to Paolo.
Jo. Říkala jsem ti, že s ním budou problémy.
Idiote.
Maurizio?
Paolo.
- Věděla jsem, že jsi to ty. - Páni.
Paolo.
Vypadáš úplně stejně.
Ty taky.
Prostě musíš jet s námi.
- Já nejedu. - Říkals, že pojedeš.
Ne. Dávno jsem chtěl přijet.
Říkal jsi to.
Maurizio! Maurizio!
Doufám, že neruším.
Jistěže ne. Nerušíš.
Vidím, že se bavíš.
Ano.
Přátelé, to je Patrizia.
- Ahoj, Patrizie. - A tohle je Alessandra.
- Ahoj. - Franca a Gianniho samozřejmě znáš.
To je moje kamarádka Paola
a tohle všechno jsou její otroci.
Alessandro.
Promiň.
Co říkáte těm makronkám?
Pro tu oříškovou by jeden vraždil.
Jo. Odkud jsou?
V Paříži je takové rozkošné místo u Notre-Dame-de-Lorette.
"De-Lorette." Notre-Dame-de-Lorette.
- Správně. - De-Lorette.
Bydleli jsme tam s Mauriziem před pěti lety.
Skvěle jsme si to užili.
Přemluvila jsem Maurizia, aby mě tam vzal na moje 25. narozeniny.
A on samozřejmě vyhověl.
Hned jak jsme přistáli, šli jsme do restaurace Jules Verne
na Eiffelově věži.
Je až nahoře.
Ne. Je ve druhém patře.
Bylo to velkolepé.
Pak jsme šli do Louvru.
Vždycky jsem toužila vidět Louvre.
Zařídili jsme si soukromou prohlídku. Díky Bohu.
Představte si ty davy. To bych nezvládla.
Chtěli jen vědět, odkud jsou ty makronky, zlato.
Vždyť jim to říkám.
Jo, zahušťuješ tu historku zbytečnými detaily.
Myslím, že to našim hostům nevadí.
Neřekli by, i kdyby jim to vadilo.
Ty jsi zbytečný detail.
Snažím se ti říct...
De Sole je jediný člověk, který viděl nepodepsané certifikáty.
Pracoval pro mého otce deset let a on o něm nikdy nepochyboval.
Já mu věřím.
On není ten problém.
Slyšela jsem, jak jsi se mnou mluvil.
On není ten problém?
Byl jsem unavený.
Příště mě před těmi lidmi neztrapňuj.
Ti lidé jsou moji přátelé.
Většinu z nich znám déle než tebe.
On je ten problém. Řekni to!
Patrizie, byl jsem unavený. Jsem unavený.
Tak se prober a řekni to.
Dobře.
Přinutilas mě, abych se plížil kolem vlastní rodiny.
Dokázala jsi postavit proti sobě otce a syna
a mě proti Paolovi.
Zpochybňuješ člověka, jako je Domenico De Sole,
jediného člověka, kterému můj otec věřil.
Tyhle věci ovlivňují prostředí, ve kterém se pohybuju. I mě.
Činy s sebou nesou následky.
Udělala jsem to pro tebe. Byla jsem konstruktivní.
Nebudu se za to omlouvat. Ne, díky.
Můj strýc je ve vězení a můj bratranec si myslí, že jsem parchant.
To je podle tebe konstruktivní?
Nesnaž se na mě hodit Gucci problémy.
Já jenom uklízím ten váš bordel.
Nikdy jsem tě o pomoc nežádal.
Maurizio,
jen spolu jsme silnější.
Chci po tobě jedinou věc.
Drž se od Gucciů dál, ať nenapácháš další škody.
Zvládnu to sám.
Je to jasné?
Popravdě, starám se o to jen proto,
že jsi neschopný blbeček.
Jsi zkurvenej slabej harant.
Vážně jsi Gucci jen z půlky.
Z té posrané půlky.
A ty chceš pravého muže?
Tak jo.
Třeba trochu povyrosteš.
Červená, zelená, červená, zelená. Červená.
- Zelená. - Červená.
- Zelená. - Výborně, Alessandro.
- Zelená, červená. - Zelená.
- Myslím, že je to ono. - Zelená.
Červená, zelená, červená, zelená, červená, modrá.
- Červená, zelená... Červená, modrá. - Červená, zelená... Červená, modrá.
Červená, zelená, červená, zelená, červená, modrá. Žlutá. Dobře.
- Červená. Zelená. Červená. Zelená... - Červená. Zelená. Červená. Zelená.
- Modrá. Žlutá. - Modrá. Žlutá.
- Ty jsi... - Vítěz.
Vítěz dostane dárek.
Pro Alessandru.
Děkuju, mami.
Zahrajeme si později.
Kdo to je?
Otoč to.
Kdo to je?
Kdo se tam schovává?
Já tě miluju.
Já tebe taky.
Veselé Vánoce.
Líbí se ti?
Pro tátu, ode mě.
Pásek si můžeš vyměnit, jestli se ti ta barva nelíbí.
Ne, to je v pořádku.
Dobře.
Děkuju.
Pro mámu od táty.
Nikdy nevím, co ti dát.
Určitě to bude skvělé.
Dárkový poukaz do Bloomingdale.
Jo, aby sis mohla vybrat sama.
Víš, že tam nikdy nenakupuju.
Všechno je jednou poprvé.
Paolo, drahoušku.
Líbí se mi ten bílý overal.
Tak elegantní.
Upekla jsem pro tebe a M štrúdl.
To je totiž jediná věc, kterou umím.
Já držím dietu, ale Maurizio si tvůj štrúdl určitě dá.
Chceš cigaretu?
Ne.
Ukradla jsi někdy něco, Paolo?
Co?
Promiň.
Snažím se naučit Alessandru,
že je důležité nesahat na věci jiných lidí.
Nemyslím si o sobě, že jsem nějak zvlášť mravná,
ale jsem fér.
Jestli něco nedokážu pochopit,
tak jsou to lidi, kteří kradou kvůli egu.
Nebo jen pro potěšení.
Pro osobní uspokojení.
Pošlu s tím štrúdlem služku.
Ráda jsem tě viděla.
Líbí se ti moje vlasy?
Maurizio, líbí se ti moje vlasy?
Ano, moc pěkné.
Velmi elegantní.
Napadlo mě, že zítra...
V poledne přijede Franco.
Proč?
Aby vás obě odvezl do Milána.
Můžeme si o tom aspoň promluvit?
Najdu ta správná slova, která chci říct, až budu připravený.
Opravdu jsi mi velmi ublížil.
Paolo to neudělá.
Příliš se bojí svého otce.
Topí se v dluzích.
Ale nemůžeme ho vyplatit.
Potřebujeme spolufinančníka.
Koho navrhuješ?
Investcorp.
Jeho vlastníkem je Nemir Kirdar. Irácký magnát.
Rádi investují do špičkových obchodů.
V roce 1984 koupili Tiffanyho a rychle ho otočili.
Maurizio.
Začni s ním jednat. Brzy se vrátím.
Něco se stalo.
Maurizio se změnil.
Je výstřední
a šílený.
A ta žena...
Neboj se.
Bez tebe není nic.
Obrovský problém mužů je, že si myslí, že jsou chytřejší, než skutečně jsou.
Nesmíš se nechat sžírat tou negativní energií.
Pamatuj si,
že jsi nezastavitelná, Patrizie.
Řekni to.
Jsem nezastavitelná.
Jsem Gucci jen z 50%.
Tady zastupuji své vlastní zájmy.
Chci, aby někdo dostal značku Gucci do popředí dnešní módy.
Chci partnera, který by koupil druhou polovinu Gucci,
ze které mě bolí hlava.
Tu polovinu, která brání, aby značka Gucci byla skvělá.
Polovinu, která patří vašemu strýci a bratranci.
Investcorp měl obrovský úspěch s Tiffanym.
Je to vzkříšení.
Pravda. Ale Tiffany není Gucci.
Gucci je rodinný podnik.
To znamená rodinné problémy.
Ano. Něco jsem vám přinesl.
Vínová.
Desítka v americkém číslování, že?
Tento model je součástí stálé sbírky
v Metropolitním muzeu v New Yorku.
Nedají se nikde koupit.
A teď jsou vaše.
Ano, já...
No...
Tak kdy?
Potřebuju se umýt.
Kdyby sis přičichnul k mýmu rozkroku, tak to pochopíš.
Ne...
Paolo.
Pojď.
Myslím, že...
Ne, já vím.
- Já vím, je to... - Co víš?
Žádná auta tady nejsou.
Ne.
Je to tamhle.
Je to tamhle. Tady. Já vím.
Ale k čertu, je to tady.
Co je to za auto?
Fiat 600.
Fiat.
Fiat 600.
Paolo, tady to je.
Tady to je.
No...
Nevěděl jsem, že skončíš ve vězení.
- Co? - Nenávidím se za to.
Nech toho, prosím.
Co jsi tu udělal? Co to je?
Byl jsem trochu vystresovaný.
Ne, to je...
- Musíme tu uklidit. - Měl jsem to těžké. Moc těžké.
- Týden jsem se nevydělal. - Ne, je to špinavé!
A ta mrcha jeho žena mi slíbila, že mi pomůže.
Třásl mi rukou, zatímco ona mě bodala do zad.
- Ach, Paolo. - Topím se v právních poplatcích.
Bylo to vážně zlé.
- Já vím. - Ani milovat jsem se nemohl.
Jenny odešla. A pak jsem byl v posteli...
- Jenny. - ...s půlkilovkou gelato cioccolato...
...a velmi temnými myšlenkami.
Jsem zpátky.
Začneme tam, kde jsme skončili.
Dobře?
Taky jsem rád, že jsi zpátky.
Je dobré být zpátky.
Jen se tady na to podívej.
Vypadá to tu opuštěně.
Co?
- No... - Co?
Co je to?
Opravdu dobrá nabídka.
Jaká?
Taky jsem se sešel s jejich právníky.
Nemohl jsem odmítnout. Potřeboval jsem peníze.
Vždyť se na tu díru podívej.
Nemám ani obyčejnou kabelovku.
Ne.
Prodal jsem jim svoje akcie značky Gucci.
Ne!
Já vím. Skončil jsem.
- To ne. - Ne. Skončil jsem. Jsem mrtvej.
- Jsem mrtvej. - Ne.
Jsem mrtvej!
Mrtvý!
Pojď sem.
Ty...
...jsi idiot.
Ale jsi můj idiot.
Maurizio, tohle tě muselo stát jmění.
Umění nemá žádnou cenu.
Bojím se něčeho dotknout.
Neboj se.
Vlastně se trochu boj.
Ten gauč je dražší než byt většiny lidí v Monte Carlu.
- Pokusím se ho neumazat. - Ne.
Posaď se. Klidně ho upatlej.
Gucci to zaplatí.
Poprvé v životě si můžu dělat, co chci.
Tuhle písničku mám ráda.
Vrací mě do Ipanemy.
Tam jsem nikdy nebyl. Ale vždycky jsem tam chtěl.
Pojeďme.
Hned.
- Umíš salsu? - Samozřejmě.
Neumím.
Mohla by to být velká chyba.
Není to chyba.
Je to volba.
Můžeš si dělat, co chceš.
Řekni mi, kde je.
Jen mi řekni, kde je, Pino.
Nevidím ho.
Ty mi lžeš.
Kde sakra je?
Řekni mi, kde je!
Kde je?
Lituji, ale nemohl přijít.
Jak to myslíš, že nemohl přijít?
Měl obchodní schůzku v Paříži.
Lže. A ty taky.
Maurizio je velmi vytížený, Patrizie.
Neměl ani tu slušnost přijít na poslední recitál své dcery.
Co je to za otce?
Bude nová dohoda.
A proč poslal tebe, co?
Domenico! Proč tě poslal?
Teď jsi jeho poslíček, kurva?
Neměl tu slušnost přijít? To je tak zbabělý, aby to udělal sám?
Mám ty papíry tady.
Papíry?
Papíry!
Žádné papíry nepodepíšu.
Můžeš mu říct, ať sem přijde a promluví si se mnou jako normální člověk.
Maurizio říkal, že můžeš s Alessandrou
zůstat v tom střešním bytě, protože už to není jeho hlavní bydliště.
S radostí ho bude platit,
dokud se nepostavíš na vlastní nohy.
O čem to mluvíš?
- Prosím. - Co to říkáš?
Co mi to říkáš?
- Jsou to jen slova, Domenico. - Podpora Alessandry.
Nebudu se s tebou bavit.
- Přijel jsi do školy mé dcery. - Sdílená péče.
- Co to s tebou sakra je? - Sdílená péče.
Chce vám to oběma co nejvíc zjednodušit.
Sdílená péče.
Mluvíme o rozvodu?
To tady teď děláme?
Kde je právě teď?
To nemůžu říct.
Podívej se mi do očí.
Vidíš v těch očích něco,
co by tě přimělo si myslet, že bych někomu dovolila,
aby zničil mé dceři život?
Zkompromitoval ji?
Vidíš to?
Víš, že se to nestane.
Předám ten vzkaz.
Vypadni odsud.
Jo.
K vašemu posouzení, pane Gucci.
Doufáme, že pro vás bude tato nabídka zajímavá.
No...
Raději nebudu číst svůj vlastní nekrolog.
Maestro, ujišťuji vás,
že nikdo neobdivuje rodinu Gucci víc než já.
Bože.
Moci sedět u stolu se členem dynastie.
Na něco takového budeme navždy vzpomínat.
A upřímně,
chápu, jak je to těžké.
Prosím, nebuďte tak blahosklonný.
Prosím.
Ta slova mě neutěšují.
Musím říct, že mě svým způsobem urážejí.
Pane Gucci...
Za hodinu mi letí letadlo.
Jestli je nějaký problém s tou nabídkou,
Said a Omar jsou vám k dispozici.
Ne.
Jsme vám za vaši nabídku velice vděční,
ale ne.
Že, papá?
Ta bota, kterou jste mi prve ukázal...
Podívejte se do své boty a podívejte se na podpatek.
Měl byste něco vidět.
Vzpomínám si, jak jsem pár objednal
pro Clarka Gablea.
V roce 1953.
Těsně předtím, než natočil Mogambo.
Tohle jsou nejvzácnější boty.
Vidíte to?
To je zlatý list.
Víte,
musel jsem s tím přestat.
Bylo to moc drahé.
Takže...
Kdy jste tu botu vzal?
Kde?
Není možné, že byste takovou botu koupil v Londýně.
Kdo vám ji dal?
Věděl byste to?
Páni, nechce odpovědět.
To je to nejmenší...
Tato schůzka je u konce.
Ukončil jsem tu schůzku.
Kam to jde?
Je mi to moc líto.
Neměl jsem na vybranou.
Aldo.
Věděl jsi to?
Ne.
Ne!
Maurizio.
Mizerný zrádce.
Tohle chceš?
Gratuluju.
Teď jsi majitel většiny akcií
firmy Gucci.
Musí to být skvělý pocit.
Musíš se uvolnit.
Uvolni se.
Vznášíš se. Jako by ses vznášel.
Pluješ.
Odtamtud tam. Zleva doprava.
Slečno Wintourová, vstupte do některého ze 144 mezinárodních butiků značky Gucci
a zjistíte, že jste vešla do nového světa.
Je to nová vize.
Nebyla ale na značce Gucci lákavá právě jeho historická přitažlivost?
Ten odkaz je pozoruhodný.
Ano, to je pravda.
Jsme produkty naší minulosti, ale nemusíme být jejími vězni.
Nebojím se změn.
Přijímám je.
Tam, kde jsou obchody Ralpha Laurena jako filmové kulisy,
a Versace připomíná rockový koncert,
v obchodech Gucci si budete připadat jako ve Vatikánu módy.
Jak svou vizi financujete?
No, to je velmi dobré tajemství.
Neptejte se.
Zotavení může zabrat nějaký čas,
ale je to dlouhodobý plán.
Někdy je třeba dostat se dolů, abyste mohli zase nahoru.
Ferré, Armani a Versace!
Říkal jsem, že chci, aby naši novou kolekci navrhovali oni.
A pro ně bude čest pracovat pro nás.
Kde sakra jsou, De Sole?
Maurizio, mají svoje vlastní kolekce.
Jsou svými vlastními pány.
To vím.
Mluvil jsem se všemi. Nikdo nechce...
Tak to ses moc nesnažil.
Někdo by tu byl.
Možná.
Tady.
Na koho se to dívám?
Je z Texasu.
Mechanik?
Možná by ses s ním měl setkat.
Vidím nástup černé.
Samet v barvách drahokamů.
A nevšední styl.
Mokasíny bez ponožek.
Vidím, jak předváděcí mola ovládají tanečníci.
Žena
a muž, samozřejmě.
Mám potenciál, který vám dovolí expandovat.
To značka potřebuje.
Tam musíme mířit.
Aniž bychom obětovali rodinný charakter této značky.
Tahle značka představuje rodinný charakter.
Jsem tady, abych ji vyšperkoval. Abych ji vzkřísil.
Maurizio.
Stůj. Prosím.
Prosím tě, zastav se.
Dobře, nechci žádnou scénu.
Já taky ne.
Zkoušela jsem ti volat.
Ano. A volala jsi, volala a volala.
Co chceš?
Chci si promluvit.
Dobře.
Alessandře se stýská.
Viděl jsem Alessandru před dvěma týdny.
Pořád o tobě mluví.
A brzy ji uvidím. Měl jsem moc práce.
Vrátíš se domů?
Vykoupil jsi Alda a Paula. Udělal jsi, co jsem řekla.
Dobrou noc, Patrizie.
Vrať se domů.
Patrizie, ty víš, že to není možné.
Je velmi pozdě.
Jdi domů.
Když ne kvůli mě, tak kvůli naší dceři.
Ne. Nedělej to.
- Nedělej... - Nedělej...
Postarám se o ni i o tebe.
Stvořili jsme spolu něco nádherného.
Ne... Co?
Vezmi si to.
Líbí se ti to?
Patrizie, co je to?
Líbí se ti to?
Udělala jsem to pro tebe.
Ponižuješ se.
Proč se mnou takhle mluvíš?
Protože sama nevidíš, co se s tebou stalo.
Tahle kniha... Příběh má začátek a konec.
A ten náš skončil už před pár kapitolami.
Tak co ode mě teď chceš?
Chci tě mít pro sebe.
Miluju tě.
Patrizie...
Ne.
Já tě nemiluju.
Ne že bych tě nenáviděl,
ale nechci s tebou strávit zbytek života.
Je mi to líto. Opravdu.
Co se stalo s mým Mauriziem?
Nic. Naprosto nic.
Netušila jsem, že jsem si vzala zrůdu.
Taky ne. Vzala sis Gucciho.
Pořád je na obchodních cestách.
Posunul se.
Říkala jsem ti to tolikrát.
Nastěhoval se do apartmá s tou zkurvenou kobylou.
Viděla jsem je spolu.
Možná bys je měla přestat sledovat.
Co si kupují...
Starožitnosti za miliardy, auta, obrazy.
Za naše peníze.
Které má díky tobě.
Copak on je obchodník?
Nedokáže ovládat ani parkovací automat.
Jak chce sakra řídit celou značku?
Máš pravdu.
Já vím.
Tohle jsem z něj udělala já.
Když máš pravdu, tak ji máš.
A ty ji opravdu máš.
Zajdu za ním zítra.
Možná bys měla počkat, až se vrátíme z Kajmanských ostrovů.
A pak můžeme...
Můžeme na něj seslat kletbu.
Další kouzlo?
Kouzla nám došla.
Potřebujeme něco mocnějšího.
Možná ještě můžu udělat něco, co bude fungovat.
Ale na to musíš být pozitivní.
Jsem zatraceně pozitivní.
Jsi ubožák, který patří na přední stránku všech novin.
Chci, aby celý svět věděl, co jsi zač.
Nedopřeju ti ani chvilku klidu.
Chtěl jsi mě zničit, ale to jsi nedokázal.
Jsi bolestivý přívažek, který je třeba odstranit.
Peklo si pro tebe teprve přijde.
Dvakrát, Rito.
Kde sakra jsou?
Kdybych uměla zacházet s pistolí, tak bych to udělala sama.
Uklidni se.
Ukážou se.
Pojď si sednout.
- Díky. - Za málo.
Pina?
Jo.
Ivano, řekla jsem Patrizii, že se známe od dětství.
Že ti věříme.
Já jsem Ivano Savioni.
Tohle je můj společník Benedetto Ceraulo.
Kdo dělá co?
Sicilan.
Jak rychle to dokážete?
Jakmile se seznámíme s jeho zvyky
a jak funguje ochranka.
A taky máme svoji sazbu.
Sazbu? Jakou sazbu?
- Co to je? - Řekla jsi mi šest.
Jo.
- Zbláznil ses? - Proč říká osm?
- Nevím, na co to hraje. - Proč říká kurva osm?
- Já nevím. - Řekli jsme osm.
- Ne, je to šest. 600 milionů lir. - Řekli jsme osm.
Konec. Co to děláš?
Přestaň sakra hulákat.
Řekli jsme osm.
- Uvažoval bych o tom jedině za osm. - Jo.
Mám další, mnohem nižší nabídku.
Víc jak šest dát nehodlám.
Bude to muset být fakt rychlovka.
Jo.
A hned teď nám musíte dát fotky.
Víc jak šest nezaplatím.
Dostanete půlku teď
a půlku, až bude po všem.
Dobře.
Koukejte se trefit.
Dohodněte se s ní.
Vážně?
Opovažte se udělat nějakou chybu.
Chytej.
Zaplať to kafe a neposer to.
Protože jinak tě prokleju.
Můžeš.
Počkej.
To je úžasné.
Podle mě je neuvěřitelný. Já to miluju.
Fakt je to přehlídka Gucci?
Jo.
Moc pěkné, o té bundě jsme se bavili měsíce.
Nádhera. Jsem nadšený.
Ty jsi překvapení.
Velmi moderní.
Tři, dva, jedna, běž!
Vypadá skvěle.
Bravo!
"Když se Tom Ford v roce 1994 stal hlavním návrhářem značky Gucci,
neměl milánský módní dům velkou šanci.
Chanel potřeboval na rozvíření vod německého návrháře
a tady je to Američan, kdo dostal značku Gucci do přední linie módy.
Říká se, že pan Ford se může směle měřit s panem Lagerfeldem."
Musím zavolat matce do Austinu.
Pozor na to, co říkáte. Je tady.
Jaká nezapomenutelná noc.
Maurizio.
Ohlas je neuvěřitelný.
Něco takového jsem nikdy neviděl.
Vskutku. To je nová kapitola značky Gucci.
Ochutnejte to carpaccio, úplně se v puse rozplyne.
Dobře.
Dokud s ním mluvím, nic neříkejte.
Řeknu vám, kdy máte mluvit.
U stolu bychom mohli být upřímní, ne?
Všichni jsme přátelé.
Jistě, jeden druhého si vážíme.
Jsme velmi znepokojení.
Co vás znepokojuje?
Čísla.
Která se týkají značky Gucci.
Říkal jste, že vám nezáleží na číslech.
Že věříte svému instinktu.
Ano. Záleží mi na číslech, když jsou to enormní čísla.
Naše prognózy na rok 1996 jsou bezútěšné.
Odříznutím stovek ziskových položek...
Myslíte ty věcičky mého strýce?
Ztráty na prodejích mohou dosáhnout 30 milionů dolarů
ze 180 milionů.
Pokles z 210 milionů v roce 1991.
A 270 milionů.
Bankovní pohledávky činí 85 milionů.
Možná budeme mít problémy s vyplácením mezd v následujících měsících.
Zisky nám stále unikají.
A já jsem vždy říkal, že náš strategický plán potrvá pět let.
Nejde o okamžitý zisk.
Musíte klesnout, abyste se mohli dostat zase nahoru.
To je jediná cesta k úspěchu.
Osobní záležitosti nám také dělají starosti.
Vše placeno přes Gucci účty a vykazované jako výdaje.
Nákupy starožitností za miliony.
Nákup bezpočtu aut
včetně Ferrari F40 a Lamborghini Countach.
Hodinky za 3 miliony, Patek Philippe 2523.
Střešní apartmá za 7 milionů.
Mohl bych pokračovat.
Palácová vila z 18. století poblíž Florencie
užívaná jako školící středisko.
Všechny tyto věci mají své opodstatnění,
ale nezdá se, že byste to chtěl slyšet.
Maurizio, snažte se na to prosím dívat z pohledu našeho přátelství.
Máme toho hodně za sebou.
Máte spoustu schopností.
Musíme však být realisté.
Nejste v jádru manažer.
Nemůžete vést firmu jen na základě charismatu a výstřednosti.
Ne. Vy taky potřebujete čas.
Včerejší večer začne novou kapitolu značky Gucci
a to jsem vám přinesl já.
Maurizio, chci, abyste pochopil,
že ať se stane s našimi společnostmi cokoli,
nikdy jsem nepřestal obdivovat vás ani vaši vizi.
Musím ale také myslet na své lidi.
A musím vést svůj podnik.
Chceme vám nabídnout 150 milionů
za váš 50% podíl v Gucci.
Chcete mě vykoupit.
Chceme zachránit podnik.
A koho jmenujete ředitelem?
Měla o tobě pravdu.
150 milionů dolarů.
Budete boháč.
Jestli si opravdu myslíte, že jde o peníze,
tak toho víte o jménu Gucci míň, než jsem si myslel.
Pospěšte si, hoši, jezte.
Tak dobré maso jsem nikdy nejedl.
- Promiňte... - Ano?
Odkud je to maso?
To je nejlepší toskánské hovězí.
Pochází z Val di Chiana.
S krávami tam zacházejí jako s královskou rodinou.
PONDĚLÍ 27. BŘEZNA 1995 7.59
To je on.
Dobré ráno.
Signor Gucci?
Co se děje?
27. března 1995 PARADISO
Patrizie.
Já vím.
Odveďte prosím signorinu Franchiovou z mého domu.
O DVA ROKY POZDĚJI
Signora Reggianiová.
Můžete mi říkat Signora Gucci.
V ROCE 1997 BYLA PATRIZIA REGGIANIOVÁ ZATČENA ZA VRAŽDU MAURIZIA GUCCIHO.
SPOLU S NÍ I PINA AURIEMMA, BENEDETTO CERAULO A IVANO SAVIONI.
VŠICHNI BYLI SHLEDÁNI VINNÝMI.
PATRIZIA BYLA ODSOUZENA K 29 LETŮM VĚZENÍ.
PINA DOSTALA 25 LET.
IVANO 26 LET.
BENEDETTO DOSTAL DOŽIVOTÍ.
ALDO GUCCI ZEMŘEL NA RAKOVINU PROSTATY V ROCE 1990.
PAOLO GUCCI ZEMŘEL V CHUDOBĚ V LONDÝNĚ V ROCE 1995.
V ROCE 1995 SE GUCCI STAL VEŘEJNĚ OBCHODOVANOU SPOLEČNOSTÍ.
POD VEDENÍM DOMENICA DE SOLE & TOMA FORDA V DEVADESÁTÝCH LETECH
A MARCA BIZZARRIHO & ALESSANDRA MICHELE DNES
ZAZNAMENAL GUCCI VE SVĚTĚ MÓDY GLOBÁLNÍ ÚSPĚCH
A JE POVAŽOVÁN ZA JEDNU Z NEJVĚTŠÍCH SVĚTOVÝCH ZNAČEK
S HODNOTOU ODHADOVANOU NA 60 MILIARD DOLARŮ.
V SOUČASNÉ DOBĚ NEPŮSOBÍ VE FIRMĚ GUCCI NIKDO Z GUCCIHO RODINNÝCH PŘÍSLUŠNÍKŮ
Překlad titulků: Kateřina Hámová