-Te mész érte, ugye? -Azt hittem te mész érte.
Azt mondtam, elviszem. Én elviszem, te elhozod.
Tegnap én vittem el.
És én mentem érte. Látod, hogy megy ez?
De nem tudok. Megmondtam.
Igen, szia.
Bobs, anya megy érted, jó?
Nagyszerű leszel. Szeretlek. Téged is szeretlek.
Kérlek, ne aggódj! Megoldjuk.
Szép napot!
Szia!
Mondd neki, hogy tegye, amit mondtam!
Oké.
A lányokkal kezdjük, ahogy mondtad.
-Majd a fiúkkal. -Oké, aztán mindenki.
-Így van, ugye? -Pontosan. Sziasztok, gézengúzok!
-Levágnád ezeket a szálakat? -Persze.
Srácok, álljatok fel! Remek.
Gyönyörű.
Oké. Csoki?
Cserefelsőt Augustus Gloopnak!
Ezt fel kell vennem.
Nem várhatott volna? Épp a bemutató közep...
Te jó ég!
Kihúzni... holttesteket?
Igen, itt vagyok.
Ezt most nem tudom feldolgozni.
Nem tudom tovább hallgatni.
Nem megy. Én... Bocsi, majd visszahívlak.
Majd hívlak.
8 HÓNAPPAL KÉSŐBB
Ma Nagy Madár velem jön a suliba.
Nem, ne engedd ki többet!
-Vissza fog menni. -Igen.
Miután elkaptuk. Egy nap ki fog repülni az ablakon.
-Nyugi, anya! Jézusom! -Ne beszélj csúnyán!
A "Jézus" nem csúnya szó. Csak egy fazon neve.
A "francba" csúnya szó. És állandóan ezt mondod.
Jézusom!
-Szia, Ian! -Jó reggelt, Christine!
Később érted megyek. Szeretlek.
Kösz. Szép napot!
A francba!
Szerencsecipő, szerencsecipő, segíts, hogy mindig én legyek a nyerő!
Most bemehet. Harmadik szint.
RECEPCIÓ / VÁROSHÁZA
PÓLÓ - 3 FONT
KABÁT - 30 FONT
RUHA - 10 FONT
Kösz, hogy ránézel, Liz.
Szóra sem érdemes.
Egyébként hogy vagy, Christine? Mindezek után.
-Mindezek után? -Aha.
Hát, most már jól vagyok.
Alig várom, hogy újra nyeregbe szálljak.
Hm.
Korábban nem te intézted a gyártást is?
Bejártam a világot. Inspirációt adott.
Szólóban zenélni. Nagy teher. Nagy nyomás.
Igen, volt az is.
TYKIE S/S 2019 TÁJÉKOZTATÓ
Rövidesen új termékcsaládot akarunk piacra dobni. Tudod, hogy megy ez.
-Bevétel, bevétel, bevétel. -Igen.
De lehetnének-e...
Lehetnének-e...?
Ez szép munka, Christine.
A francba!
-Halló? -Szia, én vagyok.
-Visszajöttem. Most szálltam le. -Landoltál, az jó.
Figyelj! Felvennéd Bobsot? Megint rám jött a remegés.
-A házban vagy? -Nem, hazajutok, de...
A kocsiban vagy? Légy óvatos, Christine!
Bocs, igen, tudom. Csak vedd fel, jó?
Oké, oké. Érte megyek, és hazaviszem.
Oké, később találkozunk.
"Ez szép munka, Christine."
Arrogáns ribanc!
-Szia, Liz! -Otthon vagy?
-Igen. Most értem vissza. -Nézd, nagyon tetszett a kollekciód.
Pár darab esetében szükségünk lesz néhány változtatásra.
A gyártás miatt nem kell aggódnod, ha megfelelő számodra.
Van egy nagyon gazdaságos üzemünk Indiában.
Csak bele kell adnod mindent.
-Ez remek, Liz. -Ez még nem egy megkötött üzlet.
Ez egy feldobott labda. Gyorsan kell dolgoznod.
-Igen, igen, értem. -De...
ha a változtatások, amiket javasoltam, gyorsan megvalósulnak,
akkor szerintem nagyot fog szólni.
Köszönöm. Ezt a lehetőséget vártam.
Jelentkezem még. Most mennem kell.
-Csak szólni akartam. -Nagyra értékelem.
-Akkor szia! -Szia.
Üdv!
Segíthetek valamiben?
Üdv, Christine!
Elnézést, ismerjük egymást?
Diana vagyok.
Diana! Segíteni jöttem.
-Te jó ég, Diana! -Igen, maga hívatott.
-Azt mondta jöjjek, és ma kezdjek. -Valóban, ugye?
Igen.
Elfelejtettem.
-Teljesen elfelejtettem. Annyira... -Nagyon elfoglalt, Christine.
-Igen. -Rengeteg dolga van.
-Igen. -Kell a segítségem.
Igen, és itt is vagy.
-Remek. -Örvendek a találkozásnak, Christine.
Én is.
Gyere be, Diana!
Olyan nagy ez a ház!
Igen. Valóban nem kicsi.
Nagyon szép.
Hol lesz a szállásom, Christine?
Istenem, ez szörnyű!
Voltak bajok a memóriámmal, de nem ilyenek.
Nem készítettem elő szobát.
Tudom már. Gyere velem!
Itt van a lánya?
Nem, iskolában van.
Az apja később veszi fel hazafelé jövet.
-Aranyosnak tűnik. -Annak tűnik.
Igen.
Ez a stúdió, ahol dolgozom.
És ez lehetne a te szobád.
Oké.
Rendet kell raknom. Van ágyneműm.
-Nagyon szép. -Tényleg?
Majd azzá tesszük.
Példás munka.
Nos, hagylak kipakolni, és elrakni a cuccaid.
Gyere le, ha végeztél.
Ez aztán tényleg egy kis elfelejthető apróság.
Tudom, tudom.
Van még valami amiről tudnom kéne?
Rég elveszett rokonaid bukkannak fel, vagy menekülteket fogadtunk be?
Diana!
Bemutatom Felixet és Bobsot.
-Üdv! -Örvendek, Diana.
Nagyon érdekes.
-Helló, Bobs! -Csak a barátaim hívnak Bobsnak.
Hívj Robertának!
Ne légy udvariatlan, Bobs!
Rendben, Robertának foglak hívni, mert még nem vagyunk barátok.
-Majd megszokja. -Remélem, én is.
Csak viccel.
A Fülöp-szigeteken belül honnan jöttél, Diana?
-Cebu városából. -Ott nőttél fel?
Nem. Délebbre. Ismeri a Fülöp-szigeteket?
-Délen merre? -A Sa Kilumkilomba. Ismeri?
Nem. Ez az egyik sziget?
-Nagyon különleges hely, Felix. -Értem.
Nos, Diana, be kell vallanom, kissé meglepetésként értél.
Elfelejtettem szólni Felixnek, hogy jössz.
Később beszélünk. Megyek zuhanyozni.
Csak fáradt.
Sokat utazik. A munkája miatt.
Főzhetek vacsorát.
-Csak most érkeztél. -Semmi baj.
Kérlek, Christine, valami finomat.
Egyenesen a munkába, mi?
Igen. Egyenesen dolgozni, Christine.
...nem erre kellett volna hazajönnöm.
Nem csak neked kell dolgoznod, Felix.
Igen, de nem én akadályozom meg, hogy dolgozz.
Javasoltam az au pairt, de nemet mondtál.
-Azt hittem, menni fog. -Láthatóan nem.
Mindig emlékeztetsz rá.
Nézd, Christine, én csak próbálom összeszedni magunkat, oké?
Hogy ne történjenek fura dolgok,
például, hogy egy idegen bukkan fel a házunkban.
Jó, igazad van, nem boldogulok.
És megint sok lesz a munka, szóval meggondoltam magam.
Szabad? Jogom van meggondolni magam, nem?
Tisztán látok, és egyetértek veled, Felix.
-Örülsz? -Mennyit kap ezért?
-Egyelőre nem tudom. -Ne már!
Felix, idegesítesz! Dolgoznom kell!
Jó, adunk neki egy hetet, oké?
Egy hetet.
Istenem, Diana, ez isteni!
Humbának hívják.
Nem akarok kínait enni.
Diana a Fülöp-szigetekről jött, Bobs. Egyél!
Nem muszáj, ha nem akar.
-Csinálhatok Robertának valami mást. -Nem, jó lesz, ami van.
-Hm! -Ízlik, Felix?
Nem sokat hallani a Fülöp-szigeteki kajáról, mi?
Legalábbis filippínó éttermekről nem.
Ezeknek a szigeteknek a kultúrája egy elhanyagolt piac.
-Felix marketing-tanácsadó. -Marketingstratéga.
-Elnézést, stratéga. -Köszönöm.
Ez jó.
-Nagyon jó. Meglepően jó. -Van még.
-Mi az? -"Meglepően jó."
-Jézusom! -Csúnya szó, anya.
Csak egy fazon neve, emlékszel?
Minden oké? Jól vagy?
Jól vagy? Gyere, felsegítelek.
-Segíthetek? -Nem.
Csak pihennie kell. Tudjuk, mit kell tennünk.
Megpróbálhatom?
Semmi baj. Tudok segíteni.
Semmi baj. Megszüntetem.
-Mi a fene, Diana? -Elmúlt?
Igen.
Elmúlt.
-Elnehezedtek a szemeim, apa. -Gyerünk, álomszuszék!
Jó éjt, Roberta.
Bobs azonnal el is aludt.
Nem is kellett neki mesélni.
Gyere be!
Szükségük van valamire?
Istenem, dehogy, Diana!
A tűz, a varázslatos vacsora. Eleget tettél.
Ezer éve nem éreztem magam ilyen hajlékonynak.
-Tessék? -Egyszerű gyógyír a hazámból.
-Nekem is megcsinálnád? -Megcsinálhatják egymásnak.
Régen mindig csikiztél.
-Igen, az akkor volt. -Mi volt mikor?
Néha úgy érzem, hogy már nem akarod, hogy csiklandozzanak.
A VILÁG KÖRÜL TALÁLT INSPIRÁCIÓT A FELTÖREKVŐ TERVEZŐ
Itt vagyok veled.
-Bobs? -Jó reggelt! Diana vagyok.
Chrissy! Chrissy!
Diana az.
-Mi az, Diana? -Ágyba hoztam a reggelit.
Oké.
Köszönöm.
Ötcsillagos szállodává változtatod ezt a helyet, Diana.
Köszönöm.
Évek óta nem láttam ezt a reggeliző tálcát.
Annyi minden van itt!
Az a régi varrógép nagyon gyönyörű.
Igen. Hiányzik, hogy használjam. Most csak tervezek.
-Nem maga készíti a ruhákat? -Nem.
-Ehhez kellenek az apró segítőim. -Kik azok az apró segítők?
Korán van még a kérdésekhez, Diana.
Köszönöm a reggelit. Nagyon figyelmes tőled.
De kicsit tolakodó, hogy így bejössz.
Általában lent reggelizünk, oké?
Oké, most elmehetsz, Diana.
Ne legyél ilyen, Bobs! Dianának látnia kell az utat az iskoládba.
Ráadásul ez törvényellenes, úgyhogy maradj hátul!
-Apa enged elöl ülni. -Tényleg?
-Hát, akkor nem, ha vezet. -Én vezetni fogok,
úgyhogy maradj hátul, és kapcsold be az övedet!
Anya?
-Igen? -Lábnyomokat láttam.
-Lábnyomokat? -Mint az enyémek, de...
-valaki másé. -Oké.
Menjünk!
Rossz irányba mész, anya.
Tényleg?
Biztosan rossz...
Nem emlékszem.
Gyalog kéne mennünk.
Jobban megtanulom az utat az iskolába, ha gyalog megyünk.
Roberta, mutasd az utat! Jó?
Apu értem jön később?
Diana fog.
-Jézusom, még taxit sem tudok hívni. -Majd én.
Olyan jól éreztem magam ma reggel. Azt akarom, hogy ennek vége legyen.
Segíthetek.
Nem hiszem, hogy a csikizés segítene.
Nem. Nincs több csiki.
Ez egy másfajta gyógyszer, Christine.
Nem tudom, hogy jó illata van-e, vagy borzalmas.
Most meg mit csinálsz?
A vízben található kosz a magában lévő rossz dolgokat testesíti meg.
Amikor a víz tiszta lesz, a rossz dolgok eltűnnek önből.
-Komolyan? -Igen.
Bízzon bennem, jó?
Oké.
Látja?
Ez egy népi gyógyír, igaz?
Mindenki ismeri ezt, vagy csak te?
Elmondom, ha tudni szeretné.
-Szeretné tudni? -Igen.
Kiskoromban egy nap...
...szörnyű vihar tombolt.
Egy idős hölgy eljött hozzánk segítségért.
Ez a nő egy ongo volt.
Ha úgy hisz, ahogy mi hittünk, az ongóknak óriási hatalma van.
Gyógyíthatnak vagy elpusztíthatnak.
De ez az ongo nagyon gyenge volt.
Odamentem az ongóhoz.
Láttam, ahogy haldoklott.
Amikor egy ongo meghal,
a lelke kiugrik, és egy másik emberbe száll át,
hogy elragadja.
Nem szabad egy ongóval lenni, amikor az meghal.
De én vele voltam.
Utána furán éreztem magam.
Megértettem a világot.
A növényeket, a köveket, a vizet.
Megértettem az erejüket.
Úgy éreztem, irányítanak.
Szegények voltunk, szóval a szüleim pénzt csináltak a képességeimből.
Az embereknek szükségük volt rám, de féltek tőlem.
Féltek az erőtől, ami gyógyítani... vagy pusztítani is képes volt.
Ez az erő bennem élt.
Én voltam az ongo.
Nem tudom, elhiggyem-e ezt a mesét.
A lényeg, hogy higgyen a gyógyírben.
A hit fontos.
A bizalom is.
Álljon fel!
Mozgassa a testét!
Elmúlt a remegés.
Olyan érzés... mintha felszállt volna a köd.
Sajnálom, csak annyira hálás vagyok.
Pihenjen! Nem tart örökké.
Nem lehet... dolgoznom kell.
-Köszönöm, de tényleg dolgom van. -Pihennie kell, Christine!
Buborékok és egy koszos kő, ez csak handabanda.
Nem az, működött!
Néha könnyen megtévesztenek.
Tudom, hogy bolondnak tartasz.
Felixen kívül mindenki bolond. Én, az ügyfeleid, mindenki.
Nem, ez nem igaz. Nagyon tehetséges vagy.
Egyszerűen csak néha...
nem figyelsz, és félrevezetnek.
Csak annyit tudok, hogy most nagyon jól érzem magam.
Oké.
Oké, hát, gondolom, csak ez számít.
Feladom.
-Beszélhetnénk egy kicsit? -Jöjjön be!
Üljön le!
"Kiütések, hajhullás, fejfájás, idegfájdalom, és remegés kínoz.
"Szédülök és feledékeny vagyok, és néha nem tudom, hol vagyok.
"Nem létező szagokat érzek.
"Jönnek-mennek a tünetek, és eltűnnek, ha orvoshoz megyek.
"Néha úgy érzem, elment az eszem."
Egyszerűbb, ha felolvasod, mint nekem elmondani.
Kérlek!
Találkoztam egy kutyával.
Förtelmes állat. Nem tudom, honnan jött.
Rengeteg kullancs volt a testén.
Rémálmaim vannak arról a kutyáról.
Megharapta?
Nem, csak egy kullancs csípett meg.
Aztán kezdődtek a problémák.
Segítettél a remegésben és a memóriámmal.
A többi problémára is van gyógyíred?
Segíthetek, de az nem tart örökké.
Igen... értem.
És persze kompenzálnálak a plusz munkáért.
Nem, azt nem akarom.
-De így helyes. -Nem.
De segítenie kell nekem.
-Hogyan? -Bízzon bennem!
Bízom. Legalábbis azt hiszem.
Ne csak higgye! Bízzon!
Van benned valami, Christine.
Valami, amit elrejtesz saját magad elől.
Számodra láthatatlan, de mindenképp látnod kell.
Rosszul leszel tőle.
Kihúzom belőled,
és megmutatom.
Be kell engedned, Christine.
Felkészítelek rá, hogy szembenézz vele.
Tudni fogod, ha meglátod.
Megérted majd, minek kell történnie.
És szabad leszel.
Diana repült tegnap este.
-Aha. -Láttam őt.
Lerepült a tetőről, fel a felhők közé.
Biztos csak álmodtad.
Tudsz álmodni, ha ébren vagy?
Hát, egyesek láthatóan tudnak.
-Menjetek innen! -Nincs hová mennünk.
Ez már bányászati föld.
Takarodjatok, ti állatok, vagy meghaltok!
Takarodjatok innen!
Reggelente szeretem a hagyományos dolgokat.
-Vagyis a számomra hagyományosakat. -Tudok hagyományosat csinálni.
Nem, köszönöm.
-Eltűntek a gyógyszereim. -Mi?
Azt mondtad, hogy kidobod őket, Christine.
Tényleg?
Jézusom! Egy újabb emlékezetkiesés.
Nem volt emlékezetkiesésed.
Honnan tudod, hogy nem volt emlékezetkiesésem?
Még én se tudom, mikor van emlékezetkiesésem.
-Semmi baj. Nincs szükséged rájuk. -Remélem.
Bízol bennem, Christine?
Igen. Bízom benned, Diana.
Miért nem anya hozott el?
-Anyukád nagyon elfoglalt, Roberta. -Mindig elfoglalt.
Bobs?
Segítség!
Hé!
Mi az?
Mi történt?
Hé!
-Diana, beszélnünk kell. -Most?
Igen.
Nézd, tudom, hogy ez furcsa időzítés, de...
valamit meg kell beszélnünk, amíg még van rá esélyünk.
Christine-nek sok problémája van.
Persze. Segítek neki.
Igen, de ez a dolog a betegségével, meg minden...
...csak a fejében van.
Eltemetett bűntudat.
-Bűntudat? -Igen. Bünteti magát.
Vagy a stressz és kimerültség az oka, nem tudom, de...
Zavart, és most nagyon sebezhető.
Csak arra kérlek, hogy szállj ki a feleségem agyából.
Diana! Érted, amit mondok?
Értem.
Jó. Rendben.
Értem, de muszáj Christine fejébe férkőznöm.
-Mi? -Ha a problémái a fejében vannak,
megtalálom és elűzöm őket.
Nos, akkor van egy kis bajunk egymással.
Nekem nincs bajom magával, Felix.
Ha nem okoz nekem gondot.
Mi ez? Fenyegetés?
Nem. Szerintem sokat ivott,
és nem kellett volna bejönnie a szobámba.
Nem, ez az én szobám.
Ez az én szobám. Az én házam.
És nem akarok osztozni rajta egy kígyóolaj-kereskedővel.
Jobb lesz, ha reggel beszélünk.
Aludjon!
Vigyázzon a lépcsőn!
NYUGODJ BÉKÉBEN, NAGY MADÁR
Mindenki utál a suliban. Anya beteg.
Apa egy gyilkos, és Nagy Madár a mennybe ment.
Egyedül vagyok.
Szegény Roberta!
Miért vagy kedves hozzám? Szörnyű vagyok hozzád.
Csak azért vagy szörnyű, mert mérges vagy.
Félsz. Nem gondolod komolyan.
Sajnálom, ha goromba voltam. Nagyon kedves vagy.
És nagyon szeretem a főztödet.
A barátod szeretnék lenni, Roberta. Megengeded nekem?
Akkor a barátod vagyok. Nem leszel többé egyedül.
Én mindig veled leszek.
Gyilkos!
Mi az?
Nem akarom látni.
Gyere! Gyere ide hozzám!
Csitt!
Visszajöttél, jó?
-Itt vagy. -Igen.
-Erős vagy. -Igen.
-Boldog vagy. -Igen.
Egyelőre.
Hol van Diana? Miért vagy szomorú, anya?
Nem vagyok szomorú, kicsim. Boldog vagyok. Kurva boldog vagyok.
Ez egy nagyon csúnya szó.
Kurvára leszarom.
Nem helyes, hogy velem kell jönnie dolgozni.
Játszania kéne.
Neki ez nem élet.
Újra fogadhatnál adományokat a gyógyításért.
Úgy beszélsz, mint a szüleim.
Nem minden eladó. Amúgy meg nem azt mondtad, hogy baromság?
Csak azt mondtam, hogy minden a fejedben van.
Mi nem ott van?
Szerencsecipő, szerencsecipő, segíts, hogy mindig én legyek a nyerő!
Tudod, odahaza engem sem szerettek a gyerekek.
-Nem szerettek? -Nem.
A lányok, a fiúk, senki sem kedvelt. Tudod, miért?
Mert nem voltam olyan, mint ők.
De jó értelemben.
-Tudod mit, Bobs? -Mit?
Szerintem te sem vagy olyan, mint ők. De jó értelemben.
Talán.
Mit tanulsz az iskolában?
Számolást, betűzést, a világ dolgait és azok helyét.
Akarsz tanulni valami mást is ma? Nem az iskolában.
-Tényleg? -Tényleg.
PORTRÉK
Anya, csinálhatunk egy képet?
Oké, gyere!
Egyre nehezebb vagy.
-Fordulj a kamera felé! -Mosolyogj a kamerába!
Viccesen nézel ki, Anina!
Mosolyogj!
Oké, lenyűgöztél minket.
Ha visszatérsz, akkor tényleg visszatérsz, nem igaz?
Nagyon lelkesek vagyunk, Christine, ha te is.
Ó, tudod, hogy az vagyok.
Egy jelentős, kiterjedt kampánnyal szeretnénk indítani,
megerősítve rengeteg internetes és tévés megjelenéssel.
Táncoló gyerekekre gondoltam.
Egy kicsit városi, kicsit etnikai, mondjuk, délkelet-ázsiai és bumm!
Piacra dobjuk. Megfelel neked?
Persze.
Mit csinálsz?
Tanulni akarsz?
Bámulatos vagyok!
Hol találtad őket?
Az ágya alatt.
Mit mondunk majd anyának?
-Beszélek anyukáddal. -Dühös lesz.
Nem lesz dühös.
Elmagyaráznád, hogy kerültek oda?
Látnod kéne azt a rémisztő voodoo-oltárt is.
Nem egészséges.
-Nem bízol bennem, Christine? -Manipuláltál engem, Diana?
-Nem bízol bennem. -Mi a faszért bíznék?
Mit gondoltál, Diana?
Nyilván gyógyszert rakott az ételedbe.
Elhitette veled, hogy ő segített.
Elhitette veled, hogy tőle függsz. Hogy szükséged van rá. Irányít téged.
Tőle akarom hallani.
Nem nekem kell az irányítás.
Van bármi magyarázatod?
Felesleges magyarázkodni, Christine.
-Nem bízol bennem. -Tegyél próbára!
Nem segíthetek többet.
Te szánalmas nyomorult!
Add ide a kulcsaid! El kell menned.
Összepakolom a holmim.
Tedd azt, és menj!
Csak most lettünk barátok. Kérlek, ne menj!
-Muszáj. -Ne!
De ha azt akarod, hogy örökre veled legyek,
meg kell tenned valamit.
-Örökre? -Aha.
Látlak még valaha?
Nem.
De hallani fogsz még.
Christine!
Jézusom, jól vagy?
Megvan az összes?
Igen.
-És nem felejted el? -Nem felejtem el.
A madarak kukacot esznek, most meg kukacok eszik Nagy Madarat.
-Jézusom, Bobs! -Mi van? Igaz.
-Anya? -Mi az?
Miért mondta apa, hogy Diana elvette a tablettáidat?
-Mert elvette kicsim. -De valójában nem.
Miért mondod ezt?
Mert az ő autójában voltak.
Mi?
Apa autójában voltak. Láttam őket.
-Mikor láttad őket? -Az iskolából hazafele jövet.
Előre ültem, és megláttam őket.
Azt hittem, új gyógyszerek, de nem adta oda neked.
Nem mondtál semmit.
Nem akartam, hogy megtudd, hogy enged elöl ülni.
Manipulatív, irányító rohadék!
-Nem mond igazat. -Miért hazudna?
A saját gyereked a busz elé lökni aljas dolog.
-Nem ez történik, Christine. -És mi történik, Felix?
Nem tudom. Beszélnünk kell Bobsszal, hogy kiderítsük, miért hazudik.
-Hazudik? -Vagy téved, tök mindegy.
Ki vagy te?
Hogy én ki vagyok? A férjed.
Chrissy, a legjobb barátod vagyok. Vigyázok rád. Nem vagy jól.
Nem jól? Úgy érted, hogy dühös vagyok?
Nem. Csak nem vagy jól.
Hihetetlen vagy.
Én vagyok az egyetlen, akinek hinned kéne.
Nézd, én...
Felviszem a cuccomat, adok neked egy kis teret.
Dianának már nincs szüksége a szobára. Lehiggadhatsz.
Lehiggadhatok? Nem adtál magyarázatot.
Ígérem, utána fogok ennek járni.
Kitalálsz egy hazugságot.
Egy narratívát, egy marketingstratégiát.
-Mi az? Nem bízol bennem? -Te bízol bennem?
-Igen, Christine, bízom. -Te bízol egy őrült nőben?
Óvatosan a lépcsőn!
Apának egy időre kórházba kell mennie, míg jobban nem lesz.
Nekünk is mennünk kell?
Lesznek kamerák és tánc. Jó buli lesz.
És... Tessék!
Jól vagy?
Semmi baj.
Anya?
Anya, beteg vagy?
Menj innen!
Kérlek, menj innen!
Ne sírj, Christine!
Már itt vagyok.
Befejezzük, amit elkezdtünk.
Kapaszkodj a korlátba, kérlek!
Gyorsan!
Bújj alá!
A kurva életbe! Megint elkéstél? Nézd meg, mennyi az idő!
-Siess! -Igen, uram.
Ha kifizetnek, vegyünk húst, és csináljunk humbát!
Készen állsz, Christine.
Ideje szembenézned azzal, ami benned van,
ami kínoz.
Ideje, hogy meglásd.
És ideje, hogy megértsd.
Szerencsecipő, szerencsecipő, segíts, hogy mindig én legyek a nyerő!
Gyerünk!
A lányok óránként 25 pólót készítenek, ugye?
Igen, asszonyom.
Talán menne nekik a 30 is.
Igen, asszonyom, de a minősége megsínylené.
Mindent lehet, csak akarni kell.
Igen, asszonyom.
Az ajtón, amin bejöttünk.
Úgy tűnik, az alkalmazottak ki-be járkálhatnak,
de a dolgok elszámolhatósága miatt,
jobb lenne ezt beszüntetni.
Talán be kéne zárni az ajtót,
hogy ne tűnjön el semmi, amikor az alkalmazottak elmennek.
Igen, persze, asszonyom.
És te ki vagy?
Gyere, nem harapok.
Aranyos vagy. Csinálhatok egy képet?
Megtennéd, Juan?
Példás munka.
A mágia embereket hoz majd a bulidra. Nem leszel egyedül.
-Ma dupla műszak lesz. -Mi?
Dupla műszak.
Mikor gyógyulok meg?
Ó, nem, már nem gyógyítunk, Christine.
Ez sokkal jobb, mint a gyógyítás.
Ó!
Megsülünk, mint a disznók idebent.
A lányom szomjas. Innia kell.
-Nem kéne itt lennie. -Nem tudom hol hagyni.
Rendben, menjetek! Felírom a kiesett perceidet.
Kókuszvizet, anya!
Van nálad valami?
Vizet!
Műszak után.
-De olyan meleg van. -Fejezd be a munkát!
Anya!
Engedj be! A kislányom, a kislányom!
Mit látsz?
Eltakarja a szemét.
Nem akarja látni, ahogy elégnek.
Úgy fél. Nagyon fél.
Volt egy gyerekem, Christine.
Egy lány, mint Bobs.
Gyönyörű volt. Annyira jó volt.
De aztán jöttél te, te kapzsi parazita.
Egy kullancs vagy, Christine.
Élősködsz és kiszívsz mindent belőlünk.
Elvetted tőlem a lányomat, Christine.
Én is elveszem tőled a lányodat.
Kérlek, ne!
Sajnálom.
Bocsáss meg!
Immár szabad vagy, Christine.
Elhoztam neked, amit kellett, de rejtőzöl előle.
Ami beteggé tesz.
A saját ítéleteddel fogsz szembenézni.
Viszlát, Bobs!
Azt mondtad, hogy örökké velem leszel.
Megígérted.
Megtartom, amit ígértem.
Menj a kertbe!
Nézz fel!
Diana!
Christine?
Christine!
Vége van, Jomar.
Mennem kell.
Köszönöm, hogy boldogságot hoztál az életembe.
Felirat: IYUNO-SDI GROUP A feliratot fordította: Juhász Ferenc