Hon ökar farten. Hon hänger med i toppen nu.
Det är en strålande dag på Åreskutan.
Det är dag två av 2019 års alpina världsmästerskap.
Det är dags för damernas Super-G.
Nu kommer ett litet hopp. Hon är nära porten, och det kommer att bli kostsamt!
Vi får se om det fäller henne, eller om hon kan komma tillbaka.
Hon kör bra nu, och hon har den bästa tiden.
Hon åker bra nu i mitten, och håller farten.
Ett jättebra åk av amerikanen Emily Garner, som kör för sitt andra guld.
Vilken comeback i så fall! Hon skadade sig och missade förra OS.
Nu kan hon ta igen den dåliga starten, men tiden rinner iväg.
Den sista kurvan kommer nu.
Hon åker fint och tar varje port.
Här var det svårt för alla tävlande igår, och de tappade fart.
Ska hon göra samma sak? Hon får inte tappa en tiondels sekund.
Hon är fortfarande på medaljplats,
men hon måste klara nästa kombination.
Nu närmar hon sig.
Nu kommer den viktiga svängen, och hon klarar den.
Hon kan vara den nya ledaren!
Den kallas 'Magiska dalen'...
- Vad gör du? - Inget.
Det ser inte ut som det.
- Jag har ett gig till. - Så du tänkte bara dra?
- Jag tänkte ringa från vägen. - Säg nu vad som pågår!
Jag sa ju nyss det!
- Taxin kommer snart. - Den kan vänta.
Och hon klarar det!
Vilken prestation!
Stäng av det där!
- Jag skulle göra det efter hennes åk. - Jag bryr mig inte! Jag har bråttom!
Okej, jag kör dig.
- Du behöver inte köra mig. - Du kan berätta allt för mig.
Sätt inte på dig skorna!
Jag såg dina kontoutdrag. 4200?
- Jag har fått betalt. - En tredjedel av den summan, ja.
- Är det en äldre beundrare? - Herregud!
Om det är Only Fans, så vill jag varna dig för det, Sophie.
Han är här, och det vara bara dricks.
Om ägarna kommer hem och huset inte har rasat, så tar de fram en sedelbunt.
Får jag gå nu?
Tack.
- Det var jäkligt mycket dricks. - De är ju rika.
- Tror du att det var välgörenhet? - Det sa jag inte.
Förlåt, men låt mig köra dig. Det är onödigt att betala för taxi.
Ägaren betalar den.
- Har du handskar och mössa med dig? - Ja!
Får jag en kram?
Kom!
Jag oroar mig bara. Du kommer att förstå det längre fram.
- Jag är sen. - Ja.
Kör försiktigt!
- Hej, älskling! - Kan jag ringa dig sen?
Du skulle ringa när var du framme, så jag blev orolig.
- Allt är bra. Jag är nästan framme. - Okej. Har du din laddare med dig?
- Mamma! - Okej, men läs mitt mejl.
- Det finns en app, som du kanske behöver. - Okej, jag ska kolla.
- Den behövs om du råkar illa ut... - Mamma?
- Jag hör dig knappt längre. - Men jag hör dig. Nu då?
- Hallå? Jag ringer upp dig. - Sophie? Hör du...?
- Jag har mottagning, om du vill låna? - Nej, tack.
- Ska jag bära dem? - Nej, jag tar dem.
Var är ingången? Du kan bara säga det.
- Ja, rakt fram. - Tack.
- Det var så lite.
- Det är ett litet trappsteg där. - Ja, jag känner det.
- Hej, Sophie! Kom in! - Hej!
- Hitåt. Går det bra? - Ja.
Förlåt, men jag är lite sen. - Kan du ta mina väskor? Jag kommer snart.
Jag berättar fort, för jag är sen till planet. Larmkoden är 7-4-2-6-7.
- Ska jag visa dig? - Det behövs inte.
Det viktigaste du ska göra... - Archie, kom till matte!
- Han är allergisk mot gluten. - Ja, jag ringde er veterinär.
Toppen! Och jag som var orolig...
- Varför då? - Alltså... det blev ju bara så stressigt.
Du var den enda som svarade i tid.
- Är det en affärsresa eller nöjesresa? - Nöjesresa.
Jag har precis skilt mig. Jag fyllde i pappren igår.
Så tråkigt att höra.
Det är ingen fara. Det var en bra erfarenhet.
Jag gifte mig med en i mogen ålder, det var inte för pengarna.
Men han var tyvärr varken mogen eller rik.
Archies mat ligger i skafferiet. Jag kan visa dig.
- Nej, jag hittar det nog. - Okej. Ge honom inte för mycket godis.
Hans låda och leksaker finns i hans bo.
Elcentralen och termostaten finns i förrådet, bredvid tvättstugan.
Och gästrummet är förberett.
- Jag kan visa dig. - Nej, jag hittar det.
Visst. Ja, du har ju mitt nummer...
Archie, matte är snart hemma igen.
- Hej då! - Trevlig resa.
Övervaka.
Videosamtal, Cam.
- Hej! - Läget, din fjant?
- Hur är lyan? - Kolla själv!
Högt i tak, glastak, marmorgolv...
- Jävligt borgerligt! - Ja, annars skulle jag inte ha kommit.
- Kan jag gå hitåt? - Ja.
Du har en fotpall en meter framför dig. Gå till vänster.
- Så här? - Ja.
Det finns en skinnfäll, en postmodern kristallkrona,
och massor av ved. Fransk känsla.
- Min röst ekade. - Ja, det är öppet.
Det är köket och vardagsrummet. Men du har en vägg med en tavla rakt fram.
- En känd tavla? - Ska jag veta sånt?
Det ska man inte ta för givet.
Köket har du rakt fram. Köksön är till höger.
Ett par steg till. Nu står du i köket.
Det står några soffor där, och en öppen spis.
- Panoramafönster med fin utsikt. - Över vad då?
Inget. Naturen.
Till vänster har du en trappa till vad som liknar ett öppet rum.
Och en hall. Välj en av dem.
Hallen.
Nu kommer trappan. Ledstången är till vänster. Var försiktig.
Det går bra.
Nu är du snart nere. Nu är du nere.
- Vad har vi här? - Ett växthus, med massor av växter.
Häftigt.
Nu kommer en trappa till. Ta det lugnt.
- Det är för mörkt, jag ser inget. - Ficklampa.
- Bra? - Ja. Du har några dörrar till höger.
Okej.
Skafferi.
Varmvattenberedare.
- Cam? Hallå? - Dålig mottagning.
- Är du kvar, Soph? - Ja, det bröts bara.
- Vad är det här? - En vinkällare.
Grymt!
Vad har vi här?
Chambertin Grand Cru, 1989.
Jag hör inget googlande...
- 4500. - Perfekt! Inte så farligt.
- Lägg tillbaka den. - Hon märker det aldrig.
- Jag kan inte hålla på så här! - Du visar ju bara vägen. Jag tar den.
Sen lägger jag upp den.
Jag hjälper dig ju att sälja den. Jag är medskyldig.
Förra gången var det två tusen, innan det var det tre.
Jag trodde att du behövde pengarna.
Tror du att blindheten räddar dig?
Ja, det gör den alltid.
- Du skulle veta hur jag behandlas! - Om du tar den, så lägger jag av!
- Vad menar du? - Minns du när vi pratade senast?
- Det var i det förra huset du passade. - Vad fan ska vi prata om då?
- Att du åker skidor, och inte jag? - Du kan åka.
Du kan ju testa att åka med förbundna ögon!
- Vågar du råna hus, men inte åka skidor? - Du kan dra åt helvete!
Lägger du tillbaka den?
- Ja, jag klarar det inte utan dig! - Okej...
Påminnelse från Paralympiska spelen: Du måste anmäla dig...
- Radera. - Meddelandet raderat.
Från mamma: See For Me. Det ser grymt bra ut! Kram från mamma.
See For Me, en ny app för blinda och personer med nedsatt syn.
Kontakta en assistent som hjälper dig i ett videosamtal.
- Radera. - Meddelandet raderat.
- Jag lade tillbaka den! - Vilken då?
Det var inget. Hej, Debra!
Hej! Jag ville bara höra om du hade matat Archie?
- Japp! - Bra. Och har du satt på larmet?
Det skulle jag precis göra.
Vi kan väl göra det tillsammans? Så att jag kan slappna av.
Javisst!
- Sophie, vi kan ta det över videosamtal. - Nej, det går bra.
Okej.
- Larmet aktiverat. - Så där.
- Fint! Ring om du undrar nåt. - Visst, Debra.
Hej då!
Ring Ca...
Appar.
- Ladda ner See For Me. - Laddar ner See For Me.
- Öppna See For Me. - Välkommen. Är du blind eller närsynt?
Jag är blind.
- See For Me vill använda din kamera. - Tillåt.
Tryck två gånger för att kontakta en assistent.
Vi behandlar din förfrågan. Ett ögonblick.
- Hej, jag heter Maeve! - Jag är utelåst. Kan du hjälpa mig in?
Din stackare! Handtaget är framför dig...
Jag vet, men dörren är låst!
Då får vi gå till grannarna och ringa en låssmed.
Men närmaste hus är...
- Tack för hjälpen, Maeve! - Visst...
Tryck för att kontakta en assistent.
Håll ögonen öppna nu!
- Säkra höjden till höger. - Nu tar vi de jävlarna!
- Det sitter någon på taket. - Det här är sjukt!
- Backa! - Vad gör du, Dark! Akta dig!
- Den jäveln hade ett raketgevär! - Härligt...
När tänker ni börja lyssna på mig? Vi får ju stryk.
- Skit på dig! - Ta det lugnt!
NÅGON BEHÖVER DIN HJÄLP
Jag tar en kort paus nu.
- Hej, hur kan jag hjälpa dig? - Kan du hjälpa mig in?
- Finns det någon du kan ringa? - Jag ringde ju dig.
Ja, det stämmer. Du ringde ju mig. Vänta lite.
Kan du bara visa mig runt lite?
Panorera långsamt från vänster till höger.
Det verkar inte finnas någon lätt väg in.
- Du får nog ringa polisen. - Det här är ju slöseri med tid!
Mitt förra uppdrag var att läsa när ett mjölkpaket gick ut. Det här är ovanligt.
- Vill du komma in eller inte? - Ja, men...
Jag vill göra det själv.
Okej. Jag förstår.
- Finns det något olåst på nedervåningen? - Jag vet inte.
Det är inte mitt hus. Jag är kattvakt.
Okej, då ser vi oss omkring. Rikta telefonen åt klockan nio.
- Så här? - Ja. Det är bra. Fortsätt.
Det går bra. Fortsätt så.
Bra. Ta tag i väggen nu. Fortsätt.
Nu kommer en trappa med sex steg. Ledstången sitter till höger.
Bra. Ett steg till. Det går bra.
Sedan kommer en gång som går rakt fram. Det är ingenting i vägen.
Bra.
Telefonen skakar lite.
Jag fryser, och jag kan inte gå fortare.
Jag förstår, men jag måste kunna se. Gå långsamt, det är ingen brådska.
Stanna där och håll ner telefonen.
Upp lite igen.
Nu står du framför en glasdörr. Känner du?
- Den är låst. - Ja, men det kan gå med två händer.
- Kan du lägga ner telefonen? - På allvar?
Ja. Lägg ena handen på handtaget, och den andra på rutan.
Tryck och dra dörren fram och tillbaka, så ska vi försöka få den att lossna.
- Det funkar inte! - Lita på mig och fortsätt.
- Fram och tillbaka. - Vad fan håller vi på med?
Jag hjälper en envis, blind tjej att bryta sig in i någons hus. Du då?
Jag svettas och blir trollad av någon...
- Vad sa du? - Jävlar...
Jävlar!
Jag kan hjälpa dig!
Blomkruka klockan tolv!
- Fan! - Tolv betyder rakt fram.
Åt höger! Åt höger!
Nu har du en trappa framför dig. Där, ja.
Några trappsteg till.
Försök att hålla telefonen stilla.
Den är framför dig. Upp, upp, upp!
Larmet frånkopplat.
- Ja! Uppdraget slutfört! - Snyggt jobbat!
De flesta skulle inte ha hjälpt en främling att bryta sig in.
Du verkade inte vara en brottsling.
- Eller är jag medbrottsling nu? - Du låter inte jätteoroad.
Jag har varit med om värre.
Kan jag hjälpa dig med något annat?
Nej, jag klarar mig. Tack.
- Kelly. - Tack, Kelly. Jag heter Sophie.
Ta det försiktigt, Sophie.
Tryck en gång för att spara assistenten. Tryck två gånger för att ringa igen.
Vill du anmäla eller spara assistenten?
Spara.
- Guiden ska hjälpa åkaren med synfel. - Rakt fram, upp, upp, upp!
Denna relation är lika viktig som tävlingsåkarens kunskaper.
Träningen bygger på tester. Guiden använder...
Denna relation är lika viktig som tävlingsåkarens kunskaper.
Rakt fram, upp, upp, upp!
Träningen bygger på tester.
Vi är redo.
Larmet frånkopplat.
Övervaka.
Kom igen nu!
- Tyst! - Vad är det?
Vi har ett problem. Jag tror att någon är här.
Vad fan snackar du om?
- Vi följer planen, tills han ringer. - Okej.
- Alarmcentralen. - Det är någon i huset. 6, Golden Lane.
- Vet de att du är där? - Jag tror det.
- Har du sett dem? - Jag är blind, men jag vet att de är här.
- Håll dig lugn. Hjälp kommer. - När?
Givet din position, så vet jag inte. Men jag stannar kvar hos dig.
Vad fan ska det vara bra för?
- Jag sticker härifrån nu! - Ta det lugnt. Hjälp kommer...
Ring Cam.
See For Me.
- Kan jag hjälpa till? - Det är Sophie!
Sophie?
- Vad är det? - Det är människor här.
- Är du säker? - Ja, jag hörde deras röster.
- Var är du? Jag ringer polisen. - Det har jag redan gjort.
Håll dig bara lugn.
- Ligg lågt och låt dem ta vad de vill. - Jag tror att de letar efter mig.
Hur många är de?
- Minst två. - Är du säker?
Ja, det var två röster.
Och var är de nu?
Nära.
Sophie... du är för synlig.
Du måste ner i källaren tills polisen kommer.
Då går jag ju i fällan! Jag måste ut härifrån!
Okej, gå långsamt. Fortsätt panorera. Jag måste kunna se innan vi går.
Nu kommer en sväng. Stanna!
Låt mig se.
Det står en kille i foajén,
på andra sidan dörren på bortre väggen.
Nej, där står den andra killen! Visa mig väggen.
En dörr klockan tio!
Panorera från vänster till höger.
En kille borrar, vänd mot väggen.
Hallen klockan elva leder bort från dem.
Håll dig nere, så klarar du det.
Jag vet var utgången är!
- Jag går till den nu. - Nej, inte dörren!
Fan!
Klockan tio.
- Hej. - Jag skulle behöva lite hjälp.
- Ja, men det är någon här. - Va?
- Ni är tidiga. - Det är någon i huset.
- Omöjligt. - Det är någon här.
Leta igenom hela huset, rum efter rum.
Uppfattat.
Borra på. Jag ska leta vidare.
- Han sa ju att det var tomt, för fan! - Han sa att vi skulle fortsätta borra.
Fan!
- Då kör vi. - Nu borrar han. Är den andra borta?
Jag tror det. Vänta där.
- Nu går jag till dörren! - Nej! Sophie, lugna dig! Jag måste se.
Vänta, Sophie! Sophie!
Sophie?
TACK FÖR HJÄLPEN!
Sophie! Hör du mig?
Fan!
Nej! Nej! Nej!
- Håll käften, för fan! - Vad fan håller du på med?
Sch!
Hämta hennes saker. De ligger i sovrummet.
- Ja? - Hon ringde polisen för tolv minuter sen.
- Hur lång tid tar de på sig? - Minst nitton minuter. Vi har sju kvar.
Släpp henne.
- Vem är du? - Ta vad ni vill och gå! Jag säger inget.
- Vad gör du här? - Jag är kattvakt.
- Sex minuter. - Då måste vi sticka nu.
Det här var inte vår plan!
Ingen går någonstans.
- Vi måste döda henne. - Gå bara! Jag vet inget!
- Hon har sett oss! - Nej, det har jag inte!
Jag är blind!
Kolla hennes leg!
Sophie Scott.
'Diagnosen retinitis pigmentosa krossar tonåringens OS-drömmar. '
Låt mig titta närmare.
- Så det finns inget kvar? - Nej.
- Bara Ijusseende. - Jaså?
Okej, packa och städa. Dra inom två minuter.
- Ska vi lämna henne? - Hon är lugn.
- Fyra minuter. - Men hon vet ju.
Inget viktigt. Hon har inget värde. - Förlåt, Sophie.
- När hon berättar för snuten, är det kört. - Och om hon försvinner?
En blind flicka i skogen? Då kommer de att leta överallt.
- Men du var den enda som kände till den? - Vi kan ju alltid komma tillbaka.
- Då ryker sju miljoner. - Vi har inte tid.
- Vi måste ta den risken. - Ja, vi måste sticka nu.
- Det är nu eller aldrig, för helvete! - Vi har inget val. Polisen kommer...
Jag kan göra det.
Jag säger till polisen att det var falskt alarm.
- Varför då? - Jag vill ha en lika stor andel.
- Jag lyssnar. - Lova att ni inte gör mig illa.
- Du är ju inte ett vittne. - Säg det. Allting.
- Säg vad då? - Jag får bort polisen. Och sen...
När vi är klara, får du din andel. Fem procent.
Om en kvart är vi klara.
Sen ser du... hör du aldrig av oss mer.
Debra då? Hon kommer att få reda på allt.
Oroa dig inte för henne. Gå bara iväg när ni ska.
- Tänk om hon ångrar sig? - Det gör jag inte.
- Hur vet vi det? - Titta i min väska.
4500 i butik. Jag tänkte sälja den för 3000.
- Nej, du skojar! - Vem misstänker en blind tjej?
Tre minuter.
Ring nu.
På högtalaren.
Alarmcentralen.
- Jag... - Hallå?
Jag heter Sophie Scott och ringer från 6, Golden Lane.
Jag anmälde ett inbrott nyss, men det var inget.
- Är du säker? - Ja, det är ingen här.
Jag är blind, och jag trodde att jag hörde något. Det var dumt.
Vad bra att allt är bra, Sophie.
- En konstapel kommer förbi och bekräftar. - Men jag behöver ingen.
Det är lag på att vi skickar någon som kollar läget. De är snart där.
- Kan jag hjälpa till med något annat? - Nej, tack.
Fan!
- Det var inte mitt fel... - Lugn. Du gjorde helt rätt.
Det var bara början. Nu får du avsluta jobbet.
- Jag fixar det. - Säker? Sista chansen att ångra sig...
Jag fixar det, för fan!
Bra. - O, håll utkik.
D, packa ihop allt. - E, släck alla lampor.
- S-C-O-T-T. - Men ni har aldrig träffat henne?
Jag pratade precis med henne.
Hur många blinda, tonåriga skidåkare har ni pratat med? Det måste vara hon!
Jag förstår att ni är orolig, men jag måste veta var hon är.
Enligt Twitter är hon i New York.
Hon är i ett hus, förmodligen norrut, och hon har nyss anmält ett inbrott.
Du måste kontakta alla stationer norrut.
De måste få veta att minst tre brottslingar är där.
- Det är bara en bil. - Uppfattat.
Sophie, försök inte att bli av med dem.
Låt dem göra det de ska, så att de känner sig nöjda.
- De är på uppfarten nu. - Uppfattat.
Är allt bra?
- Polisen! - Hallå?
Det är Brooks från länspolisen. Vem talar jag med?
- Sophie. - Vill du öppna dörren, Sophie?
Jag gjorde ett misstag. Det var inget inbrott.
- Ringde du polisen av misstag? - Ja, jag trodde att jag hörde något.
- Kan du öppna dörren? - Det får jag inte.
- Vem säger det? - Debra, som äger huset.
Jag är kattvakt och får inte släppa in någon.
Jag är ju polis.
Sophie, jag kommer in oavsett.
- Hej. - God kväll.
- Det var som sagt ett misstag. - Okej.
Det här går fort.
- Husvakt alltså? - Kattvakt.
Jag gillar hundar mer. Men det är roligare än att sitta i bilen.
Det är varmt och gott här. En bra plats att gömma sig från kylan på.
- Vill du visa mig runt? - Det finns inte så mycket att se.
Jag skojade bara.
- Så du hörde röster? - Ja, jag glömde teven på.
- Misstog du teven för människor? - Jag kanske var lite full.
Huset är stort.
- Kan någon ha brutit sig in och gått? - Nej.
- Vad händer här? - Va?
Panelen är lös. Det är brandfarligt.
Jaså? Jag säger det till Debra.
Då åker jag nu.
Kör försiktigt.
Sophie...
har någon varit här, och tvingat dig till att Ijuga?
Nej.
De kanske är i närheten?
Tror du verkligen att jag vill skämma ut mig så här?
- Jag vill bara hjälpa till. - Jag behöver ingen hjälp!
Okej.
Ha det så bra.
- Är det din telefon? - Ja.
- Ska du svara? - Nej, det är inte...
- Jag ska hämta den åt dig. - Nej...
Jag vill inte att du ska tappa bort den.
Tack.
- Tänker du inte svara? - Nej...
Det kan vara viktigt.
- Hallå? - Hej! Du ringde mig.
- Ja, av misstag. - Jag har dåligt samvete...
- Det gör inget. - Jag ska inte pressa dig.
- Cam, jag måste sluta. - Sophie, vänta...
Är vi klara nu?
Ja... vi är klara.
- Ursäkta besväret. - Sånt händer.
- Växeln till V-1. - Ja?
God natt, Sophie.
Vi fick ett samtal om inbrottet.
En kvinna säger att hon talade med någon under inbrottet.
Såg hon någon?
Det är minst tre gärningsmän. En av dem är i trettioårsåldern och har svarta kläder.
Beskrev hon flickan?
Hon är blind och heter Sophie.
- Håll dig undan. - Förlåt.
- Var är de? - Jag vet inte.
- Jag kommer ut. - Händerna synliga!
- Det är bara jag. Jag ger upp. - Ner på marken! Nu!
- Hur många är ni? - Bara jag.
Sophie, hur många?
- Förstärkning till 6, Golden Lane. - Ta mig! Det är bara jag!
Sophie, jag frågar för sista gången: Var är de?
Det är två till, men jag vet inte var de är.
Stanna!
- Fan! - Herregud!
Hon skulle precis ta mig för inbrott! Jag hade varit ute efter ett halvår.
- Fan! - En jävla förseelse!
- Det här sa ni för fan inget om! - Är allt bra?
- Ja. - Var är tjejen?
Vänta! Lås upp de här.
- Dave? Dave! Tillbaka till kassaskåpet! - Ja.
- Om tjugo minuter kommer fler poliser. - Ja.
Var är hennes pistol?
NÅGON BEHÖVER HJÄLP
- Sophie, hur mår du? - De dödade en polis!
- Var är du? - Jag sticker!
Nej, vänta! Var är de nu?
Jag kan inte hjälpa dig om du inte... Har du en pistol?
Vad gör du? Nej, gå inte ut! Då blir du ett enkelt mål.
- Har jag något framför mig? - Det är svår terräng och för mörkt.
Jag ser inget här ute.
- Det går inte. - Jo!
De kommer att döda dig!
Vi kan klara av detta, men då måste du lita på mig.
Vad ska jag göra?
Bingo.
Gå försiktigt, det är så mörkt. Gå långsamt.
Det verkar lugnt, men jag ser inte marken. Kan du panorera?
Gick det bra?
- Jag tappade pistolen! - Visa mig marken.
Ficklampa.
Klockan två!
Nästan där. Bra.
Nu borrar de igen.
Bara en av dem borrar. De andra är nog ute och letar efter dig. Res på dig.
Ficklampa.
- Vad är det? - Någon kommer.
- Mjuka skor. - Ser du henne?
Sträck ut pistolen.
Känn efter om knappen på sidan är uppe eller nere.
- Den är nere. - Bra, då är den osäkrad.
Han är här inne.
Låt honom komma lite närmare.
Håll telefonen stadigt.
- Hon kom in... - Nu!
- Sophie... - Till vänster.
Gå tillbaka lite. Andas in.
Vad gör du?
När jag säger till, så andas du ut och skjuter.
Allt är bra. Ta det bara lugnt.
- Skjut! - Allt är bra.
Skjut honom!
Han kommer närmare.
- Kom inte närmare! - Höger. Mer åt höger!
- Han kommer närmare. - Allt ordnar sig.
Vi ska komma överens, men lägg ner pistolen.
Åt vänster! Upp! Tillbaka lite. Skjut!
Skjut! Sophie!
- Ingen kommer att skada dig. - Han har en kniv!
Han går mot dig. Skjut! Nu!
Sophie?
Sophie!
Sophie...
- Ja. - Okej... han är död.
Vi måste härifrån. De har nog hört skotten.
Batteriet har 20% kvar.
- Var är din laddare? - I väskan vid dörren.
Du kan inte gå dit. Du måste fortsätta.
- Akta... - trapporna. Jag vet.
Mer åt höger! Skjut!
- Kelly? - Sophie...
- Dålig mottagning. - Sophie?
- Kelly! Var är du? - Hör du mig, Sophie?
Upp! Vänster! Skjut!
Håll kvar! Håll kvar.
Han är död.
Okej, ta radion från bältet.
Ta igen dig lite.
Den tredje är där uppe. Jag måste härifrån.
Jag hör att han borrar. Du sitter bra där.
Sitt bara där och andas.
- Andas. - Jag gör ju det, för fan!
Nej.
Andas genom näsan, som när du ska åka skidor.
Andas in, håll andan, och andas ut.
Hur visste du att jag åkte?
Du var bland de tio bästa i landet, i din åldersgrupp. Imponerande!
- Jag har inte åkt på länge. - Och vad skyller du på?
Jag bor i Florida.
- Batteriet har 10% kvar. - Kelly...
Ja, jag hörde det.
Det är bara en kvar, och polisen är snart där.
Stanna bara där du är.
Det finns bara en väg in och ut, och du har en pistol.
Uppfattat.
- Varför pratar du som en militär? - 22:a infanteriet.
- Irak? - Ja.
Numera har jag ett skrivbordsjobb.
- Du får det att låta som ett straff. - Det är det.
Och jag förtjänade det.
Var det värre än att döda en polis?
Det kan inte du ta på dig, Sophie.
Jag samarbetade med dem.
Jag sa att jag kunde bli av med polisen.
Jag krävde en andel av bytet för det.
Jag kunde ha berättat för henne! Jag kunde ha följt med henne!
- Jag borde inte ens vara här! - Nej...
Jag borde inte ta de här skitjobben!
- Jag borde vara ute och träna. - Kan blinda åka skidor?
Ja, det kan vi.
Man måste träna länge, och ha en pålitlig guide.
Så där! Vi är inne!
Grabbar?
Var är ni?
- Batteriet har 5% kvar. - Snart bryts det.
Vi har två val.
Ett: Vänta tills polisen kommer.
- Men du måste hjälpa mig att skjuta. - Nej, du klarar det själv där du är.
Vilket är det andra alternativet?
- Ja? - Två minuter till. De andra är borta.
- Du får utveckla det. - De svarar inte. De letade efter tjejen.
- Avsluta jobbet och ring när du går. - Uppfattat.
Han har ryggen mot dig. Han ser dig inte.
Fortsätt.
Gå lite närmare. Sträck på dig och sätt ner fötterna.
Lite mer åt höger.
Skjut!
Herregud! Vänta!
- Ner! Vänster! - Snälla, sluta!
- Skjut! - Nej! Låt mig gå!
Lyssna inte på honom! Han försöker slingra sig.
Skjut! Han står framför dig.
Skjut honom! Du har honom i sikte.
Det är öppet. Ta vad du vill, men släpp mig.
Det kommer att brytas. Skjut honom!
Huset skulle stå tomt. Annars hade jag inte gjort det!
- Det bryts... - Snälla, låt mig gå!
Sophie? Sophie?
Fan! Fan!
Rör dig inte! Vi väntar på polisen.
Rör dig inte, sa jag!
Jag går nu. Jag tar min andel.
Du kan ta resten.
Om du går, så skjuter jag!
Du skjuter väl inte en obeväpnad man? I ryggen?
Du är ingen mördare.
Stanna!
- Jag ska gå ner på knä. - Rör dig inte.
- Jag ska bara gå ner på knä. - Jag menar allvar!
Ta det lugnt!
Jag ska inte röra mig. Jag är kvar här.
Okej? Ta det lugnt bara.
Rör dig inte!
Är det klart?
Ja... det är klart.
Sophie!
Vill du ha din andel? Du har förtjänat den!
Jag är inte arg. Du var grym ikväll!
Var inte rädd!
Du är ju inget vittne!
Du är min kompanjon!
Oavsett om du gillar det.
Är du orolig? Sophie?
Oroar du dig för polisen?
Jag tar och ringer polisen nu.
- Alarmcentralen. - Ja... hallå. Ni måste komma hit!
Jag är på 6, Golden Lane. Det ligger döda kroppar här! Herregud!
Vi är där om fem minuter.
- Jag gömmer mig. Skynda er! Skynda! - Lägg inte på...
Jag är helt oskyldig.
De kan inte anklaga mig för det här, det har du sett till!
Jag var beredd att göra upp om allt.
Men Debra ville sänka mig när vi skildes!
Varför tror du att jag hade pengarna här?
Man kan inte stjäla tjuvgods.
Det är vårt nu! Du och jag är de enda som känner till detta!
Du får grabbarnas andelar.
Två miljoner dollar!
Men du måste bestämma dig nu, om du vill vara med och dela!
Är du med?
Eller inte?
Där har vi svaret. Vilket misstag!
Sophie...
Var är du?
Sophie...
Ring upp numret.
Nej, nej, nej!
Räta ut den. Nu kommer en vänstersväng.
- Vänster? - Ja. Räta ut den nu.
- Vad är det? - Jag kom på att allt inte doftar sjukhus!
- Kan du köra mig den sista biten? - Javisst.
- Får jag min ryggsäck? - Ja.
- Har du den? - Ja.
- Jag trodde att du tänkte röka. - Rökning är dåligt när man tränar.
- Va? - Jag svarade paralympiska spelen.
Jag borde kunna gå inom en vecka, så jag vill börja innan säsongen slutar.
Då behöver du nya skidor.
Din utrustning är fyra år gammal.
Då måste vi bara täcka kostnaden för träningen.
Synd att du inte fick dricks senast.
Ja.
- Hej! Där är du! - Hej! Hur ser det ut?
- Vad hände med nybörjarbacken? - Det är dags för den här nu.
Du behöver ju inte göra det här.
- Tror du att jag kom hit för utsikten? - Behöver du hjälp? Jag har aldrig...
Kelly, det är lugnt! Njut av färden. Jag kommer att lyssna på den här killen.
Cam, det här är Kelly. - Kelly, det här är Cam.
Ta det lugnt, Kelly. Hon har alltid varit snabbare. Hon kommer nog inte att lyssna.
Det kan jag tänka mig!
- Hör du mig? - Ja.
Börja när du vill.
- Sophie... - Ja?
Andas.
Subrip: TomTen