NATURTALENT
Hva syns dere om min nye seiersdans?
Vi kan ta den når vi feirer et vellykket oppdrag.
Hjelp!
Ok, Tuppen. Frys kroppen mens du stikker ut skulderen.
Det var ikke meg! Det ekornet trenger hjelp!
Hjelp ungen min! Han flyr av sted, og han er kjemperedd!
Kom igjen!
Jeg kommer! Ingenting kan stoppe meg fra å redde deg!
Kyllingpatruljen er på saken!
Lille Bob er på vei!
Tok deg!
-Tok deg! -Denne lille fyren er visst din.
Du er offisielt helten min!
Og du har offisielt god smak innen helter.
Heretter blir du her hos meg!
-Bra jobba, Bob! -Du reddet dagen!
På tide med en seiersdans!
Hei, kaptein Tully!
-Har du sett seiersdansen min? -Ja, den er noe for seg selv.
Men vi må ta en prat. Dere lot nesten ekornet fly av sted.
-Jeg løp etter, men jeg snublet. -Og jeg slet med klatringen.
Og så mistet jeg balansen.
Og jeg hadde ingen problemer da jeg reddet dagen!
Takk og lov!
Patrulje!
Å løpe, klatre og holde balansen er en viktig del av treningen.
Dere må forbedre disse evnene.
Mine evner er gode nok, men jeg kan gjerne gi dere noen råd.
Dere trenger alle litt trening.
Skift til treningstøy og gjør dere klare for litt hardkjør!
Vi har fått dagens oppdrag!
Forbedre løpingen, klatringen og balansen vår!
Til hovedkvarteret!
Kyllinger! Patruljen er på vei
Kyllinger! Og vi skal hjelpe deg
Vinger opp
Av med lyd
Klukk!
Tuppen!
Lille Bob!
Kyllinger! Så sier vi i kor
Kyllinger De modigste på jord
Jeg har lagd en treningsløype til dere.
La meg vise hvordan den virker.
Først: Løp i sikksakk gjennom kjeglene.
Det får dere raskt gjennom hindringer for å hjelpe noen i nød.
Som ekornet jeg reddet.
Videre til klatreveggen.
Ofte må man klatre for å redde noen som er i fare.
Som ekornet jeg reddet.
Så skal dere over bjelken. Det forbedrer balansen,-
-i tilfelle dere må redde noen fra en grein eller et smalt gjerde.
Følg med på kaptein Tully!
-Du er kjempegod! -Det blir dere òg, hvis dere trener.
Og mens dere trener, skal jeg og Tully gi dere noen gode råd.
Alle må trene, for mot slutten av dagen får dere en prøve.
-Mottatt! -Treningen starter nå!
Den så jeg ikke komme.
Et tips: Løft knærne når du løper. Det går fortere, og du snubler ikke.
Det samme skulle jeg si.
-Du må bruke beina også. -Beina? Å, jeg glemte dem!
-Slapp av, jeg skal minne deg på det! -Takk, Bob.
Spre vingene, Klukk. Det gir deg bedre balanse.
Og ikke fall. Det hjelper også.
Når skal du begynne treningen, Lille Bob?
Må jeg virkelig trene? Jeg er jo dagens helt.
Ja, selv helter må trene.
Ok, rop ut hvis dere trenger hjelp før prøven.
Bob, jeg kan gjøre plass til deg på klatreveggen.
Jeg har kommet fram til at jeg ikke trenger å trene.
Er du sikker?
Jo mer jeg trener på å løfte knærne, desto bedre blir jeg.
Ja, helt sikker.
Sikker på at jeg ikke trenger trening.
Sånn er jeg, jeg hater skryt Men jeg har skrytt og jeg har flyt
Jeg vinner mest, som her forleden Er også høflig og beskjeden
-Trene nå, ikke noe chill -Jeg chiller.
-Vi kjører hardt, tar ingen hvil -Trening er pes!
Jeg kan bare glise Redde dyr, og så hjem og spise
Ligger her og tar alt med ro Det er greit, for jeg har det jo
Jeg har det, jeg har det Jeg har det, jeg har det
Hvem har det? Jeg har det
Jeg har det, jeg har det
Hvem har det?
Ja, Bob har det!
Hva syns dere om min nye seiersdans?
Ja da!
Vi blir bedre, det går an Bob, kom an, hvis hva du kan
Løping er slitsomt, så vi må hulke Du er kul, men slutt å skulke
Takk for det, sikkert rett Jeg vil ikke bli så svett
Her i stolen vil jeg være Jeg har ikke mer å lære
Jeg har det, jeg har det Jeg har det, jeg har det
Hvem har det? Bob har det
Sjekk det her, sjekk det her Jeg har det, jeg har det
Hvem har det? Bob har det
Ikke for å skryte, men bare så du vet det...
Jeg, Lille Bob, en modig og beskjeden helt som reddet ekornet.
En råkul fyr. Jeg har det.
Mikrofon ned.
La oss teste hvor mye dere har lært.
Endelig! La oss sette i gang!
For å være en god hjelper, må man være forberedt på alt. Følg med.
Dette er prøven.
Slike hindringer kan dere møte når dere skal hjelpe noen på ordentlig.
-Løp først gjennom buskene. -Som vi gjorde med kjeglene!
Og den bakken ser ut som en klatrevegg.
Og vi skal nok balansere på stokken?
Riktig. Er alle klare?
-Født klar! -Vis meg hva dere kan.
Knærne opp! Knærne opp!
Urettferdig! Den siste greina kom ut av ingenting.
Oi!
-Husk å bruke både armer og bein! -Takk, Tuppen!
Jippi!
Hvorfor er dette så vanskelig?
Vingene ut, som jeg lærte dem.
-Vi fullførte løypa! -Hurra! Utrolig!
Men hvor er Bob?
Ut med vingene!
Oi!
Går det bra?
Jeg har det helt...topp.
Å falle ut i gjørma var en del av treningen...
...for å finne dyr som satt fast i gjørma. Nettopp.
Bra jobbet, Klukk og Tuppen. Dere trente hardt og fullførte løypa.
Derfor har dere fortjent gullmedaljer for tøffe egenskaper!
Ekte gullmedaljer!
Dette er den beste dagen i livet mitt!
Skal jeg bukke eller knele...
Bob, du fullførte ikke løypa, så du får ingen medalje,-
-iallfall ikke i dag.
Men husk at alle kan bli bedre ved å trene.
Greit. Jeg ville uansett ikke ha medalje...
Hvorfor trener Tully i hinderløypa? Hun er jo så flink fra før.
Hva sa du, Chiki?
Ja? Ja?
Chiki!
Du har rett! Alle blir bedre av å trene,-
-selv en ekspert som kaptein Tully.
-Bob? -Morn, kaptein Tully.
Kan du hjelpe meg å trene i løypa?
Litt lenger!
Bra, Bob!
-Er det... -...Bob som trener?
Han har vært her siden i morges.
Kaptein Tully, jeg tror jeg er klar.
La oss se.
Heia, Bob! Du klarer det!
Knærne opp.
Oi, se på ham!
Armer og bein. Ja da!
Heia Bob!
Nei! Ut med vingene, Bob!
-Du fullførte løypa! -Jeg er stolt av deg!
-Bob, jeg er imponert. -Jeg trente, som du sa!
Og det ga resultater.
Du fortjener din egen gullmedalje.
Et viktig skritt i patruljetreningen din.
Takk, kaptein Tully. Fantastisk!
-Gratulerer. -Takk. Dere vet vel hva som venter?
-En seiersdans? -Hvis dere insisterer.
MØKKAJOBB
-Jeg redder deg! -Mamma!
-Dina! -Hva er det?
Petuniaene mine er borte!
Det var favorittblomsten din!
Kanskje de kjedet seg og gikk en liten tur?
-Petuniaer kan ikke gå. -Noe skjedde med dem.
Dere har visst fått dagens oppdrag.
Vi må finne ut hva som skjedde med mammas blomster.
Til hovedkvarteret!
Kyllinger Patruljen er på vei
Kyllinger Og vi skal hjelpe deg
Én, to, tre i stram givakt Kyllingpatruljen er på vakt
Vinger opp
Av med lyd
Klukk!
Tuppen!
Lille Bob!
Kyllinger De modigste på jord
Vi begynner med å samle inn beviser.
-Jeg ser bare jord. -Kanskje vi må lete nøyere.
Det er jord.
Jeg ser ingen fotavtrykk.
Jeg kjenner ingen lukt.
Jeg ser fortsatt bare jord.
Dette kan være en ledetråd.
Er det papir? Kanskje vi kan løse saken om vi finner ut hva det er.
Det kan dere!
Jord som snakker!
Doktor Jord, om jeg må be.
Hyggelig å møte deg.
Vi er Kyllingpatruljen. Unnskyld, men du står i arbeidsplassen vår.
Og dere står på min jordplass.
Det virker ikke som dere finner mange spor.
Bortsett fra deg. Du har funnet et spor.
-Denne? -Bra, Tuppen!
Jord er ikke bare navnet mitt, men også feltet mitt.
Jeg forsker på alt i naturen, men spesialiteten min er jord.
Jeg kan fortelle dere alt dere trenger å vite om dette sporet.
-Med hjelp av litt vitenskap. -Vitenskap?
Ja, vitenskap.
Et nysgjerrig sinn kan lære ting av eksperimenter og observasjon.
I hundepatruljen fikk vi hjelp av vitenskap ved å bruke mikroskop.
Kaptein Vov-vov har rett.
Så doktor Jord kan bruke vitenskap til å hjelpe oss å løse saken?
Doktor Jord?
Følg med hvis dere vil ha min hjelp!
Husk å ta med ledetrådene. Denne veien!
-Hvordan kom han seg dit så fort? -Følg etter den sneglen!
-Jøss! -Kult!
-Hva er dette? -Vitenskapslaben min.
-Imponerende? -Veldig!
Har du bygd det?
Ja, brillekylling. Det er et mikroskop.
Det får en til å se ting veldig, veldig, veldig, veldig nærme.
Legg ledetråden her.
Ta en titt, sterke kylling.
-Jeg ser ingenting. -Se nøyere.
Rart. Nå ser det ikke ut som papir.
Det er grovt og kantete. Det ligner mer på bark.
Supert! Noen er visst et naturtalent innen forskning.
Er det meg?
Nei.
Den sterke kyllingen oppdaget at det ikke er papir, men bark.
-Fra en bjørk! -Utrolig, Tuppen!
Men det er ingen bjørketrær i mammas hage.
Tyvene må ha vært ved en bjørk før de gravde opp blomstene.
Så mye informasjon fra et stykke bark.
Ja visst.
Forskning er kult! Lurer på hva mer vi kan finne ut.
Unnskyld, doktor Jord!
Skal jeg gå?
Gå? Ja.
Vi må alle gå for å etterforske bjørketreet.
Godt tenkt! Kom igjen, forskningen venter!
-Barken ligner på dette treet. -Den må komme herfra.
Og der er det flere blomster som mangler!
Kanskje jorda kan fortelle oss noe, om vi bruker vitenskap!
Du er en smart kylling!
Takk! Syns du jeg er supersmart eller usedvanlig smart?
-Hva er denne grønne snora? -Kan vi se nærmere på den på laben?
Trengs ikke. Jeg er forberedt.
Hvordan klarte du det?
Et lite forstørrelsesglass!
Det ser ut som noe fra en klut eller et håndkle.
Som det der?
Kappløp! Sistemann til klessnora er en råtten...
Doktor Jord?
-Kom hit, trege kylling. -"Trege kylling"?
Du glemte denne.
Oi sann.
Hei, Maggi! Beklager.
Beklager at jeg dunket borti deg. Jeg har det så travelt.
Jeg må bygge ferdig redet før jeg legger eggene mine.
Ha det, Maggi!
De matcher!
Den som tok blomstene fra bjørka var også her.
Se! Flere forsvunne blomster!
Fotavtrykk. Et dyr har vært her.
Kanskje det samme dyret som tok blomstene.
Bra jobbet! Fotavtrykkene kan avsløre den skyldige.
-Bra jobbet, Tuppen! -Saken er så godt som løst!
Vi må granske avtrykkene.
-Ledetrådene blir skylt bort! -Jeg skal redde dem!
Å nei, de er ødelagt!
Vi må få avtrykkene tilbake. Doktor Jord, kan vi tørke dem ut?
Sporet er borte. Det er ikke noe mer å etterforske her.
Si fra om du finner et nytt spor.
Kappløp til laben!
-Hvor ble det av deg? -Ha det bra!
Hvordan gjør du det?
Søren. Ser ut som etterforskningen er over.
Unnskyld. Sporene kunne løst mysteriet, men jeg ødela dem.
Takket være meg kommer vi ikke til å finne mammas blomster.
Huff da. Du løfter vekter. Da er du lei deg.
-Jeg gjør det når jeg er glad også. -Men da gjør du det med et smil.
Hva er galt?
Vi lette etter petuniaene, og så møtte jeg en forsker-
-som lærte meg å bruke vitenskap til å løse saker.
Men jeg ødela sporene, og vi fant ikke blomstene dine.
Det går bra. Jeg kan dyrke flere.
Ja, men nå får jeg ikke lære mer om vitenskap, som jeg elsket.
Kanskje jeg skal gi det opp.
Tull! Vil du lære om vitenskap, kan ikke bagateller stå i veien.
Det er som hagen min.
Ugresset prøvde å ta over petuniaene,-
-men jeg fjernet det for å dyrke blomstene mine.
Bagateller hindrer meg ikke fra å gjøre det jeg elsker.
Som hagearbeid!
Takk, mamma.
Det er ikke min fjær.
Den lå nok på bakken da jeg falt på avtrykkene.
Den kan være et spor.
-Jeg må til doktor Jord! -Doktor hvem?
Nei, doktor Jord!
Det er meg! Tuppen!
-Jeg mener "sterke kylling"! -Kom inn.
Beklager at jeg rotet det til, men jeg har funnet et nytt spor.
Denne fjæren lå der jeg falt.
Kanskje den kan si oss hvem fotsporene stammer fra.
Du snakker som en ekte forsker!
Den tilhører ikke en kylling. Den tilhører en fugl...
Den fuglen!
Jeg kjenner den fuglen!
Vi har en ny teori om hvem som tok alle blomstene.
-Skal vi, doktor Jord? -Etter deg.
Noen tok mammas blomster og la igjen et spor som lignet papir.
Det ledet oss til...
Bjørken som barken kom fra, og der manglet det flere blomster.
Og det var en grønn snor som kom...
Herfra! Og fotavtrykk, som jeg gjorde om til gjørme.
Men hva skulle noen med blomstene, barken og den grønne snora?
En fjær festet seg til meg da jeg gransket avtrykkene,-
-så vi granske den...
Og fjæren kom fra...
Skjæra Maggi?
Unnskyld! Jeg visste ikke at det var noen andres blomster.
-Der er barken! -Og den grønne snora!
Jeg ville bare pynte redet mitt!
Vi forstår det. Men petuniaene tilhører mamma.
Kanskje vi kan finne noen andre blomster til deg?
-Ok! -Ikke verst!
-Fant du ut dette på egen hånd? -Med litt hjelp fra doktor Jord.
Og vitenskapen!
Petuniaene mine ser flotte ut! Takk for at du hjalp meg å luke.
Bare hyggelig! Disse kan jeg bruke til redet mitt!
Du imponerte meg. Du var observant, nysgjerrig og ga aldri opp.
-Du tenker som en ekte forsker. -Takk.
Jeg ga nesten opp, men mamma sa jeg ikke måtte bry meg om bagateller.
Bli med meg. Noe på laben må fikses.
Er det mikroskopet jeg ødela?
Kom!
Oi!
Det gamle laboratoriet ble bygd til en liten snegle,-
-men jeg trenger plass til både meg og en sterk kylling.
-Vil du bli assistenten min? -Veldig gjerne!
Da må du henge med!
Tekst: Espen Remseth Hovelsen