www.titlovi.com
ZASNOVANO NA ISTINITOJ PRIČI Neka okrivljeni ustane.
Kemptone Bantone, optuženi ste da ste 21. marta 1961,
ukrali iz Nacionalne galerije
portret vojvode od Velingtona umetnika Franciska Goje,
u vrednosti od 140,000 funti.
Kako se izjašnjavate, da ste krivi ili niste? -Nisam kriv.
I da ste stvorili opštu smetnju
lišavanjem javnog mnjenja mogućnosti da pogleda portret.
Da li se izjašnjavate krivim ili ne? -Opet isto, dušo, nisam kriv.
Gospodine Kasen.
Hvala, gospodine sudija.
ŠEST MESECI RANIJE
NJUKASTL, 1961
VOJVODA
Po ovoj ceni, naterali biste Šekspira da se pomuči za svoj novac.
Zamisli da se Isus rodio kao žena.
Kako bi se knjiga zvala? -Avanture "Suzan Hrist".
Ne bi mi se to svidelo.
Nikad se ne zna. -Da pošaljem sa povratnicom?
Da. Dobra ideja. -To je dva šilinga, gospodine Banton.
Hajde, g. Sing, znam da ste unutra.
Znam da je unutra.
Hari. -Dobro.
Vratićemo se. Znam da je unutra. -Dobro.
Dobro, idemo na čaj i to je to.
"Ivning Kronikl," mogu li da vam pomognem?
Jel Bari Spens tu, dušice? -Prebacujem vas. -Hvala.
Doroti. -Ovde sam.
Doroti, budi dobra i očisti mi ove palice.
Da, naravno. Da prvo završim sa kaminom?
Kako god hoćeš, ali ja igram ovog popodneva.
Baš sam zauzeta. Doroti, prolazila sam pored Feniksa pre neki dan
i primetila sam da im treba magacioner. U slučaju da tvoj muž...
Samo sam htela to da ti pomenem...
Gospodine Banton. -Pomerila se zavesa.
Tata.
Ovi na ulici, hoće da ti uruče nešto? -Znam.
Obezbedi mi 5 minuta. -Gospodine Banton.
Dođi za sat vremena, Džeki momče.
Gospodine Banton.
Mogu li da vam pomognem? -Ovde smo da pregledamo vašu televizijsku dozvolu.
Pogledajte. -Šta? -Foksa. Krupan tip.
Svaka kuća koja ima televizor mora da ima dozvolu.
Naš radar u kombiju je otkrio signal sa ove adrese.
Došao je iz katodne cevi u ovo vreme prošle nedelje.
Nemam te cevi. -To je televizija.
A, pa imamo jedan televizor. -A imate li dozvolu?
U kom smislu? -U smislu da je imate
ili nemate.
Gospodo, pridružite mi se. "Robin Hud" ide posle reklama.
Možemo li da vidimo vašu dozvolu? -Nije mi potrebna.
Mi gledamo jedino ITV, koja je ovim plaćena.
Ovo je greška. Otići ću do pošte ujutru.
Ovo nije greška, to je politički čin.
Vidite da ne mogu da primam BBC.
Okrenem na levo, ITV.
Skinuo sam prijemnik sa tjunera sa krova.
Evo ga opet. -Žena me uvek privatno podržava.
Tako da je fizički nemoguće da ovaj set prima televizijski signal od BBC-a.
To negira imperativ da platim dozvolu.
Imam samo 80 šilinga ovde. Džeki, donesi ključeve od... -Stani.
To je nepravedna taksa za obične ljude,
posebno za starije koji ne mogu to da priušte.
Televizija je, gospodo, savremeni lek za samoću.
Mi smo pokret. -Ja nisam. -Naš cilj je da ubedimo našu vladu
da svi ljudi mogu da gledaju televiziju besplatno.
Zakon je zakon, i niko nije iznad njega.
Pogotovo neko poput vas.
Ne možete tako da razgovarate sa mojim ocem u njegovoj sopstvenoj kući.
Ili šta? -Jesi li dobro, Kemptone? -Ne znam, Beri, ne razmišljam o tome.
Ti pričaš protiv pretplate, zar ne? -Ko ste vi? -"Ivning Kronikl".
Po zakonu... -Besplatna TV za starije ljude.
Sviđa mi se. -Bio sam zadovoljan.
Nema puno dometa sa TV-om.
Ne želim ovo u novinama. -On želi, zato sam ja ovde.
Po zakonu, svako ko ima televizor treba da ima dozvolu.
Ali ja sam modifikovao ovaj set, tako što sam uklonio prijemnik za BBC.
Tako da vladi ne dugujem ništa.
To je neosporiv predlog, i sigurno zvuči da je po zakonu.
Ptičica.
ZATVOR, DURAM
Hvala.
Izvini, tata.
Jel idemo kući? -Vozi do Marian.
Izvini, ljubavi.
Kaša.
Trinaest dana.
Prekršio sam zakon,
i uznemirio tvoju majku,
ponovo.
MARIAN BANTON 1930-1948
Zašto mama nikada ne dolazi?
Ne znam, Džeki, to moraš sam da je pitaš.
Kada se Engleska borila kod Vaterloa, jedan čovek je bio nepokolebljiv.
Ovaj čovek, Artur Velzli, vojvoda od Velingtona.
A kada je prošle nedelje,
taj istorijski portret bio u opasnosti da zauvek napusti zemlju,
i mi smo bili nepokolebljivi.
Prikupili smo 140,000 funti da bismo obezbedili da ostane sa nama.
Da li je zaista vredelo?
Kada se pogleda, to i nije baš veliki portret, zar ne?
Gospodine Filipe? -Pa, ovaj...
To je izuzetan primerak kasnog perioda Goje.
Stvarno jeste. Izuzetan.
Ovo je malo punačko, dušo. Može malo senfa?
Sigurno si imao sluge u zatvoru.
Znaš da ne volim da ustajem. -Ja ću, tata. -Ne, nećeš.
Evo ti.
Ne prokleti vojvoda od Velingtona.
Prodao sam jedan svoj čamac. -Znači, nisi otišao na noćni čas?
Mislio sam da ćeš biti srećna zbog nas. -Bila bih srećnija ako se kvalifikuješ.
Na šta je onda flota spala do tada? -Ostao je još samo jedan.
Postoji li neka cena, gospodine?
Nismo u poziciji da određujemo cenu nacionalnog nasleđa.
I ne moraju. To je novac poreskih obveznika. Ti i ja, Džeki, smo platili tu sliku.
Kada si ti platio bilo kakav porez?
Dobrodošao kući, Kemptone.
Znaš šta se dešava ovde, Džeki?
Budže se brinu za svoje, trošeći naš teško zarađeni novac
na neki levi portret neke španske pijandure.
Na portret vojvode koji je bio đubre prema svojim ljudima
i koji je glasao protiv opšteg biračkog prava. -Protiv čega? -Protiv glasanja.
Vojvoda od Velingtona nije želeo da imaš mišljenje
o tome kako je on vodio ovu zemlju dok je bio premijer.
Zamisli šta su sve mogli da urade sa svim tim novcem?
Mogli su da obezbede hiljade besplatnih TV dozvola
ratnim veteranima i penzionerima, eto šta.
Da li će nam ovi tvoji govori doneti hranu na sto?
Prekini sa time, Doli. Sutra se vraćam taksiranju.
Još nije doneta nijedna odluka od strane britanske vlade,
po pitanju zajedničke mise.
Onaj ko se nada, prevedeno sa onoga što nisam mogao da kažem. Esperanto, pretpostavljam.
Ne plaćam te da razgovaramo.
Onda ću da ućutim.
Zapravo, on je bio poljski oftamolog, L.L. Zamenhof.
Njegov san je bio da zbliži čovečanstvo,
pomoću univerzalnog jezika...
U pičku materinu.
Šta to radiš, klinac? -Postavljam kabinu.
Gradiš brodove.
Lovac na labudove će se usrati.
Živećeš od toga? Osamostalićeš se?
Prodajem ih dalje, kao radne čamce.
Šta ti radiš ovde? -Pritajio sam se.
Jesi li u nevolji?
Ne u Njukastlu.
Imam poslić za tebe.
Hoću da ostanem čist. -Obezbediću ti auto. -Ne.
Treba samo da ga odvezeš i da ga se rešiš. -Rekao sam ne.
Radio si to i ranije. -Da, i zažalio sam zbog toga.
Razmisli o tome.
Poslovna prilika.
Kako je neprijatelj?
Puno piše, a mama se ubi čisteći.
Prokleta Marian.
Da. Prokleta Marian.
Ona uglavnom prespava. Bićeš dobro. Ona te zna i sviđaš joj se.
Doroti, jel mogu da te zamolim?
Izvini.
Oduvek sam volela ovu haljinu.
Od tafta je i mrzim je, tako je neudobna.
Doli, to je između 7:30 i 8:00, a ne između 8:30 i 10:00.
O, Bože, Benet. Hvala, Doroti.
I, šta je to večeras? -Svečana večera u golf klubu.
Jedini put kad puštaju dame unutra. -Zar ne igrate tamo? -Bože, ne.
Tamo je kraj civilizacije.
Pa, jel tvoj muž izašao?
Mislim, vratio se. Videla sam novine.
Da li želite da prestanem da dolazim? -Ne.
Ne, sve... sve je u redu, Doroti.
Veoma smo zadovoljni sa tobom, stvarno.
Ne želim da izazovem neprijatnost vašem mužu.
Ne, to nam nikako ne treba. Moj muž je savetnik.
To je prava zagonetka, zar ne?
Mislim, ako ne možete da imate BBC.
Zašto bi plaćali pretplatu?
Vidimo se kasnije.
Hoćemo li ikada krenuti? -Potrebno je više od 5 minuta da izgledam ovako.
Hajde samo da krenemo. -Gde mi je torba?
Imaš li ključeve? -Ne trebaju mi.
Suzan, ne idem dole.
KAKO NAPISATI KOMAD
Ovaj će ti se svideti, dušo.
Uđi unutra. Samo polako, u redu?
Povratak zabludelog sina. Ne daj mu novac. -Pa, ionako ga nemam.
Gde ste bili vas dvojica? -U "Zelenom drvetu".
Izdajnici. -Znam da ti je još uvek zabranjeno da ideš tamo.
Pola litre tamo nije pola litre. -Ti bi se posvađao i na oranici.
Optužili su me da sam im ukrao toalet papir. -I jesi.
Jesam, ali nije bilo dokaza. Habeas corpus.
Ti si idiot. -Pusti ga na miru, mama. -Hoćeš riblju pitu, Keni? Izgledaš mršavo.
Što se zamajavaš oko njega? -Za promenu, što se zamajavam oko tebe.
Lagano vince za damu. Tata, za tebe.
Hvala. -Babl Braun. -Obavezno koristi podmetače, sad nisi u Lidsu.
Da, ovde je civilizacija.
Pusti vesti, Doli. -Nemamo dozvolu.
Na čijoj si ti strani? -Na svojoj.
Neću uključiti tu kutiju.
Zdravica, za Bantone.
Za srećnu porodicu. -Za srećnu porodicu.
Ne opet ta bezvezna slika.
Nacionalno blago su jadni krvavi vojnici
koji su dobijali njegove bitke. Ne treba da slavimo.
Srušimo sva vrata. -Tišina.
Vrata za to i služe. -Tišina!
Sigurno ste ponosni na sebe.
Ne prihvataju ono što im establišment govori. Ponosan sam na to.
Da ti namestim krevet? -Da, za nekoliko noći, mama.
Nedostajaćeš joj, tvojoj Doli.
O kome pričamo? Čula sam da je udata. Pemi.
Rastavljena je, mama. -Ako se nije razvela, i dalje je udata žena.
Bila je udata samo dva meseca. -Ne pričaj tako, Džeki Bantone.
Ja sam pravi đavo, zar ne? -Ne znamo ništa o tvom životu u Lidsu.
Dosta gotovine, a nikad na poslu. -To je građevina, sezonski posao.
Uvek si dobrodošao ovde. Mala soba je tvoja.
Ne bih se iznenadila kad bih čula da nam je ona porodica.
Jebi ga! Dosta mi je više. -Ne možeš tako da pričaš u ovoj kući!
Vidimo se, tata, bilo je divno. -Ne, rekla sam da si dobrodošao.
Dobrodošao? Čuo sam te.
Nikad nisam dobrodošao u ovu kuću. -Ne želim ovde nikakvo psovanje.
Pitaš se zašto uzimam mesece... -Odoh da izigravam Ujedinjene Nacije.
Samo sam ti rekla da ne psuješ.
Portret 1. vojvode od Velingtona dostigao je rekordnu cenu za Goju.
Prodata je Amerikancu posle 90 sekundi, za 140,000 funti.
Možda imam telo slabe i nemoćne žene. -Elizabeta I.
Ali imam testise Henrija VIII.
Juče si bio kratak za 3.10 funti, Bantone.
Da, stariji čovek, siromah.
Zašto se onda vozi taksijem? -On je ratni veteran. Ne može da hoda.
Ja vodim taksi udruženje. Ovo nije dobrotvorna organizacija.
Uzmi mi od plate. -Žalili su se na tebe.
Prvo, da previše pričaš, a drugo, da pričaš teške gluposti.
Otpušten si od ovog trenutka.
Ali, nisi me isplatila. -Onda me tuži.
Ali, prvo odjebi.
Halo. Da.
Daćete mi vašu adresu, molim vas. Hvala.
Mnogo vam hvala, stižemo za sekund.
Ne postoji ništa moćnije od toga
kada zajednica otkrije do čega joj je stalo.
I kada čovek prihvati našu suštinsku međuzavisnost.
BESPLATNA TV ZA STARIJE GRAĐANE U tom momentu, on...
ili ona, postaje žena.
Ili muškarac.
Kao što to može biti slučaj.
Koliko imaš potpisa? -Peticija je samo jedan deo kampanje.
Tri? -Tek smo krenuli.
Kempton Banton? To čak nije ni pravo ime.
Rim nije izgrađen za jedan dan, Džeki.
Ali, sa druge strane, nisam bio na tom određenom poslu.
Zdravo. Nisam znala da se baviš politikom, Džeki Bantone.
Da, u pitanju je moj otac. Njegova poslednja kampanja.
Moja baka bi volela da ima TV. -Onda potpiši moju peticiju, dušo.
Nisam baš sigurna.
Lepo ti stoji taj šešir.
Želela bih da potpišem, g. Banton.
Osim ako nemate nešto protiv.
Naprotiv, gđo Gauling, naprotiv.
Hvala.
Gde da se potpišem? -Evo ovde, molim vas.
Ako Džeki završi u krevetu, smatram te odgovornim.
To će biti kap koja je prelila čašu, obećavam ti.
Možeš da podnosiš svoje peticije, i da pišeš svoje drame u zatvoru.
Tamo će ti kuvati, praće za tebe i sve ostalo.
Ali meni je dosta. Preko glave mi te je.
Mirovna ponuda.
Dobri kolači, sa đumbirom... -Šta hoćeš?
Dogovor.
Dva dana u Londonu.
Daj mi dva dana, a onda ću se vratiti zauvek,
naći ću posao, i biću poslušan.
Nisam toliko glupa, znaš.
Obećavam, dva dana.
Da bilo šta hoćeš da promeniš, moraš da odeš do parlamenta.
Traćiš svoj život. -Kako da pojedeš slona?
Ko jede slonove? -Jedan po jedan zalogaj.
Prestani.
Molim te, Kemptone, dušo, molim te.
Preklinjem te,
prekini sa svojim agitacijama. -Dva dana, to je sve.
Ako tamo udarim glavom u zid, to će biti kraj svega.
Dva dana je sve što mi treba, i onda će, kunem se Bogom, to biti poslednje.
Pisanje, bavljenje politikom, sve.
Dva dana.
Poslednja šansa.
LONDONSKI MOST
Da li imate zakazano? -Mene će želeti da vidi.
Molim? -Poslao sam mu svoju trilogiju drama,
svaka se bavi različitim aspektima socijalne nepravde.
On nije tu. -Nije tu? -Otišao je u Granadu.
Granadu TV? -Ne, u Granadu u Španiji.
Mogu da sačekam.
U redu.
DEJLI TELEGRAF, SANDEJ TELEGRAF.
DEJLI EKSPRES, DEJLI MEJL.
DEJLI EKSPRES
Moram da razgovaram sa šefom, dušo. Hitno je.
Eno ga tamo.
Gospodine, imam priču. -Ma šta kažete.
To je kampanja... -Ne radim kampanje.
Radi se o socijalnoj nepravdi. -Ne bavim se socijalnim nepravdama.
Jel mogu da vas častim... -Ne idem na ručkove.
Možda drugi put.
Prijatelji, članovi i građani. Ovaj veliki parlament...
Članovi, predstavnici...
Prijatelji,
sugrađani,
izabrani predstavnici ove plemenite kuće.
Dobro me slušajte. -Mirno pođite sa nama, gospodine.
Došao sam, ne da protestujem, već da zahtevam da ova vlada...
U redu.
STANITE U RED DA VIDITE VOJVODU
NACIONALNA GALERIJA
Portret je nestao kada se prva smena javila na dužnost
u sedam sati ovoga jutra.
Kada se galerija sinoć zatvorila, Goja je i dalje bio na svom uobičajenom mestu.
Nacionalna galerija apeluje na sve koji su juče bili ovde,
i koji su videli bilo šta ili bilo koga za koga misle da je sumnjiv,
da se jave policiji.
Da li je slika izneta iz zemlje, gospodine?
Gledajući stepen planiranja i stručnosti,
uvereni smo da je Goja ukraden po narudžbini
od strane dobro finansirane, visoko profesionalne, međunarodne kriminalne bande.
Ima li osumnjičenih?
Nije baš dobra, zar ne?
Šta ćemo sa policijom? -Niko neće tražiti vojvodu od Velingtona u Benvelu.
Hriste! -Hriste! -Ne diraj to!
Isuse Hriste!
Hrist je čovek koji nam je trenutno potreban.
Kako to misliš? -Stolar.
Neko ko zna kako da napravi lažnu pozadinu u tom ormanu.
Ja mogu to da uradim. -Onda to i uradi.
Sledeći korak, komunikacija. -Da izrežemo slova iz novina?
Ne, ako to uradiš, znaće koje novine čitaš,
koji lepak imaš u kući, da li koristiš makaze za desnoruke ili levoruke.
To su tri traga, i tada si gotov.
Zbog toga se ovo pismo ne može poslati iz Njukastla.
Znajte da ja imam Goju.
Ovaj čin je pokušaj da se isprazne džepovi onih koji vole umetnost više od dobročinstva.
Ti si pomalo kao Robin Hud. Jel tako?
Mama. -Gospode!
Kako je bilo kod tetke Beti? -Zašto nosiš gumene rukavice?
Lakiram. Bio sam na čamcu.
Zdravo, dušo. -O, vratio si se.
Znači, ipak nisi srušio vladu?
Iskoristio sam svoje demokratsko pravo, sad je sve na njima.
Ono što je važno, vratio sam se. -Onda ćeš ići na sajam zapošljavanja?
Sutra, prva stvar koju ću uraditi. Da stavim čajnik, dušo?
Ako misliš da se to slaže uz tvoj stil oblačenja.
Dakle... nećemo više viđati tvoje ime u novinama?
Da, pa... Nema više nikakvog razloga da se štampa interesuje za mene. Ikada više.
Zašto nosiš gumene rukavice?
Blokirao nam se odvod. -Nemamo blokirani odvod.
Kod komšija. -Mi ne razgovaramo sa njima.
Moraš da gradiš mostove.
Pariz, Beč i London.
Odoh. -Gde?
U "Reinbou Rums".
Zašto bi, za ime Božije, hteo da ideš u klub
sa muzikom, pićem i devojkama, kad možeš da gledaš TV sa mnom i mamom.
Ne pij previše ako voziš bicikl.
Paziću. Vidimo se kasnije, tata. -I nosi kacigu.
Pokazujemo našu veliku zahvalnost vladi Australije...
A tebe da čujemo. -O, ne. Šta sam sad uradio?
Kemptone Bantone. Hoću da mi se zakuneš,
da si se odrekao svih svojih gluposti. -Kunem se.
Kunem se. -Obećaj mi. -Doli, dušo, naučio sam lekciju.
Nema više tajni. -Nema. Nikada više, obećavam.
U međuvremenu, lov na nestali portret Goje se nastavlja.
Mislim da su nam šanse da pronađemo lopova veoma dobre.
Najverovatnije je prilično fizički obdaren.
Skoro sigurno je trenirani komandos ili bivši pripadnik specijalaca.
U slučajevima kao što je ovaj... -Jesi li dobro?
...da li očekujete da će kriminalci na kraju uspostaviti kontakt?
U pitanju je biskvit. -Očekujemo neku komunikaciju od lopova.
Kada do toga dođe, odgovorićemo.
Jel se sećaš debelog Stena?
Radio je na doku. -Šta?
Njegov zet je Gert, fin tip, Holanđanin.
On je nadzornik u ovom pogonu za pravljenje plastike.
I rekao je Debelom Stanu da tamo ima posla.
Ali sada je 10 sati uveče.
On radi noćnu smenu. -Ko? Gert ili Sten?
Sten. Mislim, Gert.
On je nadzornik noćne smene.
Noću.
Ne očekujem da ću se dugo zadržati, ali nemoj da me čekaš.
Ćao.
Nacionalna galerija najavila je
nagradu od 5000 funti za svakoga ko pruži bilo kakve informacije.
Dokle idete? -Morkambe.
Morkambe mi baš odgovara.
Hoćete li žvaku?
DEVOJKA NA BICIKLU
Šta to radiš?
Jesi li pročitao ovo?
Kako se zove? -"Devojka na biciklu".
Nisam. A mislim da ni ti ne bi trebala. -Znači, pročitao si je.
Rekao mi je o čemu se radi. -Zarađuje novac od naše tuge.
To je samo pisanje. -To nije u redu.
A šta bi drugo mogao da radi?
Ti nikad ne pričaš o tome. -A šta tu ima da se priča?
Gotovo je, zar ne?
Mrtva je.
Vratio sam se.
Gde si to našla? -U ormanu u maloj sobi.
Šta si tamo radila? -Ja živim ovde.
Biće "Priča sa zapadne strane" ispred ABC-a u ulici Persi.
Jesi li raspoložena za to, sutra?
Ne možemo sebi priuštiti da rasipamo novac idući u bioskop.
To je kao "Romeo i Julija", samo sa pevanjem i igranjem.
I dešava se u Njujorku, a ne u Stratfordu na Evonu.
Dokle si stigla? -Dovoljno daleko. -To nije Marian.
Devojka koja gine u biciklističkoj nesreći.
Tu devojku je sa bicikla srušio autobus u gradu.
Naša Marian pala je sa bicikla spuštajući se nizbrdo u selu.
Ko je ovo pročitao? -Niko, razmišljam da pošaljem samo jedan primerak.
Dakle, svet i njegove žene će znati.
Nikad mi ne dozvoljavaš da pričam o tome. -Tuga je nešto lično.
Kupio sam joj taj bicikl. Da sam joj uzeo nešto drugo, još bi bila živa.
Ali nije.
On nije pisac. Ima potencijala, ali ne ume da piše.
Odakle je poslato? -Iz Morkama.
On nije obrazovan čovek.
Da nije možda Italijan?
Ne, Britanac je. Sa severa, ovaj zarez ovde mnogo nam govori.
Kako to mislite? -Nema smisla.
To pokazuje njegovo loše obrazovanje, on je samouk.
Automehaničar? -Samouk je tokom celog života.
Mislim da je u kasnim pedesetim. -Pa, kakvo je onda njegovo mentalno stanje?
"Ovaj čin je pokušaj da se isprazne džepovi onih koji vole umetnost više od dobročinstva".
On je fantazer, koji veruje da je idealista.
Neka vrsta Don Kihota.
A, momak iz vetrenjače.
Aktivan je u svojoj zajednici. Poznat je po svojim lokalnim kampanjama.
Parking, smeće, radno vreme paba, takve stvari.
Hvala, mnogo ste nam pomogli.
Bilo mi je zadovoljstvo.
Jel može neko da me isprati?
Ne bih se usudio, onda biste svima rekli šta sam jeo za doručak.
Dobro dupe. -Ti si oženjen čovek, Redž.
Mogu da pogledam jelovnik sve dok jedem kod kuće.
Znači, ovaj tip ima sliku.
Kopile sa kojim gubimo vreme. On samo juri nagradu.
Onda su Italijani i dalje favoriti.
Znaju gde ima novca.
Moj prvi dan.
Mogao bi da ti bude i poslednji.
Gledaj ove ljude sa veknama, brzi su.
Uzmi po tri, kao da su cigle.
U budućnosti će ovo raditi roboti.
Da, ne mogu da dočekam. -Ovakvi kao ti i ja provešće svoj dan
razvijajući svoj um književnošću i koncertima.
Molim te, samo nastavi da radiš.
Hajde, gledaj svoja posla.
To mu je prvi dan, g. Voker. -Pa, sad možeš da gledaš.
Još uvek se navikavaš da pipaš naše bele vekne, zar ne?
Da, gospodine.
Hajde.
Ništa.
Jel vam trebaju novine, gospodine?
Ne, uzmi ih, mlado momče.
Dobre su za potpalu, ali nijedne od njih ne pišu istinu.
Šta igrate, momci? Šutni i trči?
Jel mogu da dobijem loptu? -Da, vi ste u redu.
LE GALAS & SINOVI "VOJVODA OD VELINGTONA"
Gospode.
Vi ste Kempton Banton i došao sam po svoju nagradu od 5,000 funti.
Džek, boga mu, zamalo sam se usrao u gaće.
Zašto si to otvorio? -Nije bilo reakcije na moje prvo pismo,
pa sam skinuo ceduljicu sa zadnje strane. Dokaz da je imam.
Ovo šaljem u radničke novine, "Dejli Miror".
Mama! -Brzo! Sredi sve ovo. -Šta?
Negde oko 11 moja ideja raja je je lepa šolja čaja.
Želeo bih finu šolju čaja. -Prestani, blesavko.
U svakom slučaju, sad je pola tri. -Sjajno plešeš. Graciozno, tečno.
Nisam baš tako dobra -Jesi. Kao Džindžer Rodžers u "Vitli Beju".
Uvek sam govorio da je trebalo da se prijavimo za to takmičenje.
Nikad ne bismo pobedili. -Osvojili bi sve moguće nagrade.
Gledaš u novu pekarsku zvezdu u "Holisonsu".
"Holisons"? Mislila sam da je u pitanju plastika.
Ne. Ja sam Lord Banton poliranja. Drugi čovek zadužen za rernu.
To je mnogo bolje, ne možeš da jedeš plastiku.
Znači, posao je stalan? -Držim se toga kao labud za vodu.
Imaćemo besplatni hleb svaki dan.
Sutra, pita sa mesom. -Pita sa mesom?
Malo oštećena. -Ti si malo oštećen.
Danas imamo 400 grama danskog.
Malo oštećen? -Lagan i vazdušast, za dame koje paze na svoju figuru.
Ja nisam od tih. -Bolje da ljulja nego da žulja.
Džeki Bantone. Da li je ovo tvoja ideja za izlazak u subotu uveče?
Samo se strpi, hoćeš li? Hajde, za mnom.
Džeki.
Šta to radiš?
Gospođo, hoćete li da pogledate?
Šta misliš?
I tvoj je ovde?
Jednog dana, da.
Bićemo milioneri.
To je ono što želim da radim.
Da gradim brodove kao što su ovi.
Na reci Tajni? -Ne.
Kalifornija, Novi Zeland, Australija.
Ti samo hoćeš da se izvučeš.
Mama želi da se obrazujem. A tata želi da udarim Papu.
Šta je Papa uradio da uznemiri tvog oca?
Papa, premijer...
Doli, dušo, dovoljno je loše što moramo da ustanemo.
I to još ovako rano. Ali ti... -Nema veze.
Kompletan engleski doručak poslužen od irske ruže.
Jedi, već kasniš.
To je etiketa koja je bila zalepljena na zadnjem delu Goje.
A poslao ju je... -Dejli Miroru, ministre.
Dakle, hapšenje je na pomolu? -Ne bih rekao.
Ali znamo odakle je ovo poslato? -Iz centra Birmingema.
Italijani?
Preispitujemo određeni deo istrage, gospodine.
Ali možemo precizno odrediti prebivalište ove osobe?
Takođe smo prilično sigurni da on boravi između Morkama i Birmingema i on je
putovao po tom kraju u neko vreme za posao.
Znači, mogao bi biti jedan od 23 miliona ljudi?
Ako je još uvek u tom području, da, gospodine.
Vojvoda je na sigurnom, njegova temperatura se održava, a njegova budućnost je neizvesna.
Tražimo da neki konformista sa sportskim duhom Bilija Batlina,
i neustrašivom čvrstinom Montgomerija...
Sportski duh, čvrstina. Čovek je prokleti pesnik.
Možda bi konačno mogli da uhapsimo W. H. Odena. (američki pesnik)
Šta on u stvari traži?
140,000 funti, ministre.
Dobri Bože, za šta?
Za dobrotvorne svrhe. Za sada, neodređene.
Očigledno je ludak.
Pratićemo, naravno, sve verodostojne... -Ućuti, Mekfersone. -Gospodine.
Gospodo, u potpunosti sam spreman da me muče
ali radije bih to da odložim.
A vi momci, verujem, treba da zadržite posao.
Pa ćemo se ponovo sresti za 48 sati
kada ćete me izvestiti o veoma značajnom napretku
koji ste postigli u rešavanju ovog izuzetno teškog zločina.
Da, ministre.
BBC, KEMPTON BANTON
Vratio sam se.
Gde si bio?
Velika bela kriška.
Malo oštećena.
Ovo je stiglo za tebe.
BBC, komad.
Onaj koji nije o nesreći.
Zaista žele da odem u London, i nadgledam produkciju.
Hvala vam što ste dali dramskom odeljenju
priliku da pročita vaš intrigantan komad.
Nažalost, teško je naći publiku za predstave o tuzi.
Koga god treba da zamene, ne može biti pisac. To je sve što mogu da kažem.
Ko god da su...
Ili je možda bolje što su rekli ne.
Da.
Šta je za jelo? -Kobasica i kaša. -Važi.
Par kraljeva.
Par asova. -Šta? Ne!
Evo ga. Mogao sam da pretpostavim, g. Akram.
Još si na pauzi? -Ne, gospodine.
Imao si svojih 10 minuta. -Izvinite, gospodine.
Pustite ga da završi igru. -Šta?
Ja i Džavid smo otišli na pauzu u isto vreme. -Kemptone, nije bitno.
Bitno je, pauza je 15 minuta, a iskoristili smo samo 9 minuta.
Ne razumeš, drugačije je za mene...
Da li me optužuješ za rasizam? -Ne, ne, ne. -Hej.
Sviđaju mi se Pakistanci, druže. Mislim, da nije bilo vas,
ne bih mogao da dobijem pola litre mleka na božićno jutro.
Vraćam se gore, gospodine.
Sedi dole, Bantone.
Možeš da završiš svoju igru.
"Neću dozvoliti nikome da mi prljavim nogama hoda po mislima".
Mahatma Gandi.
Dakle... Ovo je stvarno sjajno.
Da ti kažem nešto, Bantone. Uzmi svoju karticu, odjavi se i odjebi.
Možeš da imaš pauzu koliku želiš, čoveče.
Mogi li da dobijem jednu pitu sa mesom, molim vas?
Možete. Još nešto? -Ne, hvala.
Jel možete malo da je oštetite?
Da je oštetim? -Samo odsecite malo peciva sa strane.
Mogu. -Hvala.
Gde si bio?
Koji je tvoj odgovor na to onda?
Šta radiš ovde? -Došao sam da prespavam par noći, tata.
Ovo je Pami. -Zdravo, g. Bantone.
Šta vi hoćete? -Pričamo sa tvojim sinom. -U spavaćoj sobi?
Kada smo pokucali na ulazna vrata,
Pamela izgleda nija mislila da je tvoj Keni kod kuće.
Da ne poveruješ. Našli smo ga ovde.
Da odemo svi dole. -Pa... dobro.
Keni je trebalo da svedoči juče u Kraljevskom sudu u Lidsu,
ali je pobegao.
Šta si to uradio, Kenete? -Ja? Ništa.
Hteli su da im otkucam prijatelja.
Onda vam treba poziv za svedoka. -Jesu li svi u ovoj porodici pravnici?
Nisam pravno kvalifikovan kao takav. Ja sam nešto kao, talentovani amater.
Poziv za svedoka. Kraljevski sud u Lidsu.
Četvrtak.
Hvala.
Sami ćemo izaći.
Zdravo, momci.
Zdravo.
Ne možeš da ostaneš u ovoj sobi. Ja pišem ovde.
Ali, mama je rekla da je u redu.
Gde je ona? -U kupovini, dao sam joj nešto novca.
Nemate dovoljno za večeru ovde?
"Večera" je ono što imaju dole na jugu. Ovde gore je to čaj.
Protiv sam držanja principa,
osim ako nije za nešto zaista ozbiljno.
To nema nikakvog smisla. -Hoćeš da kažeš da sam glup?
Ti znaš da si glup.
Kenijev drug je ukrao auto, Doli. Neće biti obešen zbog toga.
Visiti.
Kaže se "visiti."
Obožavam tvoje kobasice sa jajima, mama. -Hvala, Džeki.
Dakle... Pamela,
kakva je tvoja trenutna porodična situacija?
Ostavi je na miru, mama. -Ja radim za gospođu Gauling.
Ona je supruga savetnika Gaulinga. Možda si čula za njega.
I kakve to veze ima s njim? -Postoji razlika između ispravnog i pogrešnog.
Tata... -Slažem se sa tvojom majkom.
Bilo bi pogrešno da vas dvoje živite u grehu pod našim krovom.
Šta se desilo sa tobom? Hoćeš da počneš da glasaš za konzervativce?
"Današnja igra" počinje za 5 minuta.
Nemamo BBC.
A zašto nemate? -Tata je izvadio kolut sa prijemnika.
Ako nemaš BBC, ne moraš da imaš dozvolu.
Ali, još uvek imate jednu zakačenu sa ove strane vašeg televizora.
Ne, nemamo. -To je moje.
Zašto si to uradila?
Da bih bila normalna. -Onda vratite prijemnik.
Tata je izgubio kolut.
Znači, plaćate za dozvolu a i dalje nemate BBC?
Ne volimo "Današnju igru".
To je samo izgovor za loše ponašanje.
Jesi li namestio alarm, ljubavi?
Zbog čega? -Zar ne radiš sutra od 6 do 2?
A da, u pravu si.
Sutra jedemo sendviče, ako ti odgovara. -Nema problema.
Odjebi.
Ne psujte!
Baš je drska.
Nadaj se da se samo svađaju.
Upoznajte kvalitetnu uličnu bandu, koja krade umetnička dela.
Prostrano, vrlo glatko. Ali iznutra je tvrd orah.
A prsti, tanki, elegantne stvari. Sve čega se dotakne...
Bila je tamo šest nedelja.
Mora da je to bio veliki izvor strepnje za osoblje Narodnog muzeja.
Dokazi koje su sastavili... Da li je ranije krao? Nikad.
Ne od otvaranja galerije 1824. godine.
Šta mislite o samim lopovima?
Pa, ne mislimo da su profesionalni kriminalci u strogom smislu te reči.
Mi mislimo da su... -Dol? -Šta je?
...verovatnije je da su obmanuti ljudi. -Šta je?
U svojoj poruci govorili su o dobročinstvu. -Ništa.
Najbolje što bi mogli da urade u dobrotvorne svrhe je vraćanje portreta.
Sviđa ti se. Želim da to kažeš.
Moram da pišam. -A ja mislila da si ti Keri Grant.
Divno. -Tata.
Akumulator od tri konja, 20 funti.
"Miror", dali su ti ponudu.
NESTALI GOJA - I MIROR
NAŠA SPORTSKA PONUDA PISCU MISTERIOZNOG PISMA
Daću im sliku, postaviće izložbu, naplatiće kartu ljudima da vide vojvodu,
a meni će dati novac od toga. Bingo!
Kolika će biti zarada od izložbe? -30 hiljada? 50 hiljada? Ko zna?
Slika se nije pojavila u vestima, zar ne?
Moći ću da platim Bog zna koliko TV dozvola.
Nećeš valjda sve da potrošiš na TV dozvole?
Zašto da ne? -Samo kažem, ko može da ima koristi od nekoliko hiljada?
Misliš da je Robin Hud uzimao proviziju? -Da. -Džeki, Robin Hud?
Šta ako su u dosluhu sa pajkanima?
Daš im sliku. Oni te otkucaju i odeš u zatvor.
"Miror"?
Oni su radničke novine. -Kako ćeš im dati sliku?
O tome ćemo brinuti sutra. Večeras, proslava.
Riblja večera. Porodični izlazak. -Ali, tata, Ajrin mi dolazi.
Što nas je više, to bolje. Povedi je sa sobom.
Pa, gđo Banton, kako ste se vi i gospodin Banton upoznali?
U pabu njegove majke u Tajnmautu. Obrisao mi je sto 4 puta.
Upalilo je, vratila si se.
Kad je videla da je fin prema meni, njegova majka je rekla:
"Neke od njegovih mana su dobre mane."
Jel možemo da odemo do obale? Koliko daleko je Tajnmaut?
Ne bi želeo da te vuka za muda odavde do Tajnmauta.
Kenete, pazi šta pričaš.
Ajrin je nova u porodici. A nije udata.
Nisam, još uvek tražim svog princa na belom konju.
Teško da ćeš ga naći u Benvelu. -U selu Benvel.
Tako si oštra, mama.
Hajde, dođi ovamo. -Ne, ne. Bože.
Kočija za kraljicu. -Prestanite.
Napravite mesto za kraljicu. Evo je, dolazi.
Četiri pite i krompirići, dva kukuruzna čipsa,
tri pirea od graška i dva lonca čaja, molim vas.
Četiri pite i krompirići,
dva kukuruzna čipsa, tri pirea od graška i dva lonca čaja.
Kad bolje razmislim, ja bih limunadu.
I limunadu, molim vas. -I limunadu.
Još nešto? -Šta ćete da radite sa tim? -Sa čim?
Sa slikom. -Sa kojom slikom?
Ne znam, sa slikom vojvode od Velingtona Franciska Hozea de Goje?
Šta hoćeš da kažeš?
Hoću da kažem, da ako hoćete da premestite sliku na neko neutralno mesto,
sigurno, van kuće, mogu da kažem vlastima gde se nalazi,
i možemo da podelimo nagradu od 5 hiljada.
Ili? -Ili...
Možete da je zadržite.
I onda jednog dana, neki vrlo pametni asistent sve kaže policiji
i pokupi sav novac. Ali mi ne bi želeli da se to desi, zar ne?
Zato što mi se sviđate. A morali biste da odete u zatvor.
2,500? -Svakome.
Ne mogu da uradim ono što treba sa 2,500. -Šta želite da uradite?
Da pomognem ljudima. -Bolje da pomognete samom sebi.
Da li ti nedostaje novca? -A kome ne nedostaje?
Ona zna za to.
Za šta? -Za vojvodu. -Ko? Mama? -Pami.
Ona traži novac od nagrade, i želi da to podeli sa mnom.
Ali, šta ćemo sa "Mirorom"? -Znam.
Ali, ako sada ode u policiju, gotovi smo.
Vrati je večeras, možda će biti blagi prema meni.
Šta ćeš da kažeš mami? -A šta mogu da joj kažem?
Evo, ja se vraćam kući. Zabavljaj ih.
Šta ja sada da radim? -Ne znam. Odvedi ih u "Zeleno drvo".
Kemptone?
Mogu da objasnim.
O, moj dobri Bože.
To si bio ti?
Ti si ukrao sliku?
To nije krađa zbog novca,
to mi je za kampanju.
Ti si ludak.
Ja živim sa ludakom.
Ali zakleo si mi se, obećao si. Ako si Džekija umešao u ovo...
Džeki nema veze sa ovim.
Zašto onda pola vremena nosi gumene rukavice?
Pomogao mi je da napravim panel. -Znači, i on je umešan.
Nije ni pipnuo sliku. Samo sa gumenim rukavicama.
Tresem se. -U šoku si.
Šok, da, šokirana sam. U mom ormanu je ukradeno remek-delo.
Vratiću je. -Jel treba još nešto da znam?
Izgubio sam posao u pekari. -Kakvo iznenađenje.
Pobunio sam se protiv rasne netrepeljivosti.
Svaka čast. -Neko je morao nešto da kaže.
Da, i taj se zove prokleti Martin Luter King. Ne Kempton Banton.
Zakleo si se da ćeš dobiti posao.
Imali smo dogovor.
Lagao si.
Lagao si kad si rekao da će sve ovo prestati.
Baš te briga. Samo ja, pa ja. Niko drugi ne postoji.
Pami zna da je imam.
O, zaboga.
Postoji nagrada, pet hiljada. Ona hoće novac, pa ako...
Otići će u policiju. -Moguće je, ali...
I oni će doći ovde. -Samo ako...
Na ulicu. Izvući će te u lisicama.
Smiri se. -Ne mogu. Na ivici sam živaca.
Neprimetno nosim sliku u London večeras.
To će biti najbolje za sve nas.
Možda ću malo odležati u zatvoru.
To je slika vredna 140,000 funti. Dobićeš doživotnu.
Ne, ljubavi, ne ide to tako. Hteo sam da je iskoristim...
za veću dobrobit čovečanstva.
Čovečanstvo? A šta je sa tvojima?
Uništio si ovu porodicu. Odvratan si.
Gubi se, đubre jedno. Samo se gubi!
Tata.
Tata, idem sa tobom.
Ne, ne ideš. Ovo je moja stvar. Nema nikakve veze sa tobom.
Ostani i pazi na svoju majku.
Izvinite, gospodine.
Jeste li vi to uzeli jednu od naših slika?
Ne, gospodine. Vraćam vam jednu.
U međuvremenu, u neočekivanom razvoju događaja,
Gojin portret vojvode od Velingtona je lično vraćen
do mesta gde je ukraden. U Londonsku Nacionalnu galeriju.
Na konferenciji za štampu zvaničnik je opisao
kako je čovek jednostavno ušetao sa ulice
sa slikom ispod ruke umotane u malo starog smeđeg papira.
A kad je naš reporter to pokušao niko se nije ni osvrnuo.
...pogledao me je i rekao:
"G. Hačinsone, da li to pokušavate da pokažete ovom sudu prezir?"
A ja rekoh: "Bože, nikako. Zapravo pokušavam da ga sakrijem."
Prvo pravilo advokature: ne budi zabavniji od sudije. -Da.
Gospodine Banton, ja sam vaš advokat, Džeremi Hačinson.
Šteta, ja sam mislio da ćete mi ponuditi džin-tonik.
Dok sam ja večeras odsutan,
moja žena je u Čehovljevom "Voćnjaku trešanja".
Jel igra "Ranevskaju"? -Naravno.
Kao i u životu, ne mogu da odlučim da li je "Voćnjak trešanja" tragedija ili farsa.
Znate za tu dramu? -To mi je jedna od omiljenih.
I ja sam izgubio dete.
Žao mi je.
Ja sam dramaturg. U stvari, više volim Čehova nego Šekspira.
Za mene, Bard je preterano voljen od svojih kraljeva.
Erik Krauter, mlađi savetnik.
Žena gospodina Hačinsona je glumica Pegi Eškroft. -Da.
Vi ste srećan čovek. -Pa sad, baš...
Sudnica broj 1. Matori Bejli.
Krstaš britanskog krivičnog pravosuđa.
Dr. Kripen. -Derek Bentli. Rut Elis.
Svi su visili.
Mislim, obešeni su. -Nisu imali g. Hačinsona da ih brani.
Ko je tužilac? -Nedi Kasen.
Rezultat je 7 prema 2. -Za vas? -Za njega.
Nedi je rođeni tužilac.
Optuženi su uvek krivi dok se ne dokaže da su nevini.
Jel možete da me oslobodite?
Gospodine Banton,
lično ste vratili Goju, i priznali krađu.
Dali ste policiji detaljno objašnjenje kako ste je ukrali.
I objasnili ste svoj motiv.
Da li mogu da vas oslobodim?
Skoro sigurno ne.
U međuvremenu, Kempton Banton, čovek iz Njukastla,
optužen za krađu Gojinog portreta vojvode od Velingtona,
stigao je u krivični sud ovog jutra na prvi dan svog suđenja.
I kakav je to bio ulazak.
Da li ste ukrali Goju, gospodine Banton? -Ne, pozajmio sam ga.
Zašto? -Zbog opšteg dobra.
Još uvek možemo da stignemo tamo.
Sam je sebe uvalio u ovo, neka snosi posledice.
Najveći deo dana je protekao u biranju 12 građana.
12 dobrih muškaraca i žena
koji će sutra početi da slušaju ono što obećava da će biti
jedno od najviše iščekivanih krivičnih postupaka od rata.
Još jedan trijumf za vojvodu od Velingtona.
I kako počinju da se prave redovi za pristup javnoj galeriji,
nema sumnje da je čak i po standardima krivičnog suda
ovo suđenje veoma neoubičajeno.
Da li ste vi Kempton Banton? -Da.
Ali nisam dobio ime po Kemptonskom trkalištu kako bi neko pomislio.
Iako sam verovatno začet tamo.
Jel vaš odgovor "da" ili "ne"?
Da, gospodine sudija.
Majka me je nazvala po Kemptonu Kenonu. Džokeju koji je jahao St. Amanata.
Pobedniku derbija te godine.
Da li želite da vam objasnim prezime Banton?
Nisam želeo da mi objašnjavate ni ime Kempton.
Optužnica.
Kemptone Bantone, optuženi ste da ste 21. marta 1961,
ukrali okvir za sliku u vrednosti od 80 funti,
u vlasništvu Nacionalne galerije.
Kako se izjašnjavate? Krivi ste ili niste krivi? -Nisam kriv.
Po drugoj tački, optuženi ste da ste istog dana
ukrali iz Nacionalne galerije
portret vojvode od Velingtona umetnika Franciska Goje,
u vrednosti od 140,000 funti.
Kako se izjašnjavate? Krivi ste ili niste krivi? -Nisam kriv.
Tako je!
Za one koji nisu upoznati sa sudskim postupcima,
ovo je bila izjava, a ne presuda.
Kemptone Bantone, dodatno ste optuženi da ste nakon krađe portreta
ispostavili zahteve sa ucenama za njegov povratak.
Da li se izjašnjavate krivim ili ne? -Nisam kriv.
I da ste stvorili opštu smetnju lišavanjem pripadnika javnosti
mogućnosti da pogleda portret.
Da li se izjašnjavate krivim ili ne?
Opet isto, dušo, nisam kriv.
Gospodine Kasen.
Hvala, gospodine sudija.
U 5 sati ujutru, kada ste se vratili sa odmora, šta ste videli?
Slika je nestala, gospodine. Očigledno je bila ukradena.
Hvala.
G. Edburi, ako ostanete tu, moj uvaženi prijatelj će imati pitanja za vas.
Gospodine Hačinson.
Nemam pitanja, g. sudija.
Koncept, plan i izvršenje ovog čina je bilo potpuno,
iskreno i u potpunosti moje.
I ta izjava je potpisana?
Kempton Banton.
Hvala vam, inspektore.
Ako biste ostali tu, gospodin Hačinson će imati nekoliko pitanja za vas.
Gospodine Hačinson.
Odbrana nema pitanja za ovog svedoka.
Ovim tempom bićemo gotovi do pauze za čaj.
Dr. Ansvort, kakvo je vaše profesionalno mišljenje o rukopisu?
Dečja škrabotina preko svih napomena o otkupnini,
kada se uporedi njegovim normalnim rukopisom,
nedvosmisleno pokazuje da je slabo prikriveni rukopis, rukopis optuženog, g. Bantona.
Zahvalan sam, Dr. Ansvort. Ako biste ostali na mestu.
Neko unakrsno ispitivanje, g. Hačinson? Ili pokušavate da se predate?
Odbrana nema pitanja za ovog svedoka.
Šta to radiš? -Kako je prljava ova kuća.
Prestani. -Neko mora da ovu kuću održava čistom.
Bog zna da će nas tvoj otac odvući na dno.
To nije istina. I nije tata kriv što je Marian umrla.
Kupio joj je taj bicikl, pa što se njega tiče, on ju je i ubio.
Misliš li da ja to ne znam? -Onda mu to i reci, pričajte o tome.
Zašto misliš da on piše svoje drame, letke i peticije?
Brani ga koliko god hoćeš. -Ja sam ukrao sliku.
Jel me čuješ? Ja sam ukrao Goju.
Šta?
Ne. Nisi ti ukrao tu sliku. Nisi.
Da, to sam bio ja. A ne tata.
Ne, reci da je sve to glupost, Džeki Bantone.
O, moj Bože. Tresem se. -Mama?
Tresem se. Pogledaj me, tresem se.
Prestani, sama sebi to radiš. Sedi.
Kada ste išli u London?
Bilo je to one nedelje kad sam uzeo odmor.
Ali... rekao si da idete u Lids.
Lagao si. -Muka mi je što izigravaš paćenicu.
Muka mi je od svih koji se podsmevaju tati.
Mislio sam da je slika možda...
Mislio sam da će sve promeniti. -Znači da si i lažov i lopov.
Mislio sam, da ako imamo nešto
što proklete budže žele, moraće da slušaju...
njegov krstaški rat na TV-u.
Krstaški rat? Jel on sad Gospod Bog?
Ali, kako?
Kako si je ukrao?
Bio sam na zatvaranju galerije.
Goja je bio tamo na stalku.
Čak ni stražara nije bilo pored njega.
Trebalo je samo da pronađem mesto gde bih mogao da provalim.
Otišao sam do toaleta,
otvorio prozor i nagnuo se dole.
Dole je bilo dvorište
sa svim građevinskim stvarima i merdevinama.
Izvinite.
Hteo bih da odem do glavnog iz obezbeđenja. I da se raspitam za posao.
Pokušaj u kancelariji. Čistači rade rano ujutru.
Od pola pet.
Uzmi noćnu smenu, sine. Doneće ti sreću.
Ja sam rođen pod srećnom zvezdom.
Onda sam shvatio.
Ako su čistači bili u pola pet, morali su da isključe alarme.
Pa sam se vratio rano ujutru.
Stavio sam merdevine odmah ispod prozora toaleta.
Popeo sam se i...
Čuo sam jednu mašinu za poliranje poda.
Čekao sam da prođe i onda...
SADA OPERITE RUKE
Samo sam prešao preko dvorane.
Pretpostavljam da nikada nisi bio u Njukastlu.
Šta je rekao tvoj otac kad si mu to ispričao?
Bog te jebo! -Šta misliš? -Mislim...
Bog te jebo! -140,000 zelembaća.
Ako bi mogao da je prodaš, a ne možeš.
Znam. Nisam glup.
Ali za slike osiguranje plaća 10 procenata, ako je bezbedno vratiš.
Jesi li poludeo? -Da li si ljut zbog ovoga? -Ljut? Ne.
Besan sam, glupi kuronjo.
Maznuo si najpoznatiju sliku na planeti.
Dobri Bože. -Zašto je ne iskoristimo da ih nateramo da dobijemo besplatne TV dozvole?
Da ucenimo govnare. -Ili da tražimo otkup. Za boljitak nikog drugog do običnih ljudi?
Imamo samo jedan problem.
Koji? -Dve reči.
Gospođa Doroti Banton.
Treba da je sakrijemo od nje. -Ne možeš ništa da sakriješ od žene u njenoj kući.
Ako je nađe, ja sam je ukrao.
Ne želim da preuzmeš krivicu. -Ja sam je ukrao.
Na televiziji je bila u okviru.
Sranje.
Skinuo sam ga.
Mora da sam ga ostavio ispod kreveta u sobi. Izvini.
Izgubio bi i svoja muda da nisu u kesicama.
Nije baš dobra, zar ne?
DEVOJKA NA BICIKLU
Svečano i iskreno izjavljujem i potvrđujem
da će sve što budem izjavio, biti istina,
puna istina, i ništa osim istine.
Izvinite. Hvala.
Koliko imate godina, g. Banton?
Ne znam. Osećam se kao da imam 23.
Ne znate vaš datum rođenja? -Nikada nisam imao krštenicu.
1900-te, mislim.
Da li znate gde ste rođeni?
U spavaćoj sobi.
Ili u kući vaše majke u Njukastlu?
U Bajkeru. Da je Njukastl pas,
podignete mu rep, i ta rupa tamo, to je Bajker.
Vaš otac...
se borio u 1. svetskom ratu.
U Vajpersu, nije bio oficir.
Vratio se u invalidskim kolicima? -Da.
Tenk mu je pregazio noge.
Šta je mislio o Nemcima posle toga?
Nikad nije imao ružnu reč za njih. Nemci nisu imali tenkove.
Pomogli ste mu da pokrene svoj posao.
Da, bio je ulični kladioničar, i ja sam radio za njega.
To je bilo nezakonito. Ali, mogao si da podmitiš policajca sa 12 šilinga.
Bio sam kriv kao i svako drugi. -A ko nije kriv za mladalačku nesmotrenost?
Dame i gospodo porotnici... Prošlost je, kako kažu, druga stvar.
Otac vam je umro. Živeli ste sa majkom koja je vodila pabove?
Da. Bilo je teško, ali je imala levicu kao Henri Kuper (bokser).
Srećom nije sekla baš tako lako.
U Drugom svetskom ratu niste služili vojsku iz medicinskih razloga?
Odradio sam svoje. Vozio sam kamione.
Mladi ste se oženili?
Morao sam da se oženim. -Morali ste? -Bila je to ljubav.
Nisam se mnogo pitao.
Da li ste nameravali da ukradete ovu sliku u smislu
da je trajno odvojite od galerije? -Nikada.
Da li ste ikada od bilo koga tražili novac uz pretnje?
Ne, gospodine. -1960, da li ste komunicirali sa poštom o vašoj TV pretplati?
Da, rekao sam im da nemam nameru da je plaćam zato što nemam prijem BBC-a.
Otišli ste u zatvor jer je niste platili? -Jesam.
Posle vašeg puštanja, nastavili ste kampanju za besplatnu televiziju,
za penzionere i ratne veterane. Da li je to tačno?
Mogao sam da priuštim sebi da je plaćam, ali bila je to stvar principa.
Celog života sam pazio na druge ljude i zbog toga sam imao problema.
Kada ste počeli da se brinete o drugim ljudima?
Imao sam oko 14 godina.
Letnji raspust.
Upravo sam završio čitanje knjige Džozefa Konrada "Srce tame",
i osetio sam potrebu da istražim Sanderlend.
Ali, nešto me omelo i završio sam na plaži "Saut Šilds".
Bućnuo sam se u more da se ohladim.
Odvukla me je plima.
Bio sam sam, iscrpljen, oko kilometar i po od obale.
Znao sam da nema šanse da se vratim.
Ali, imao sam veru. Ne u Boga, nego u ljude.
Znao sam da će neki radoznalac videti odeću na plaži
i da će povezati stvari.
Tako da sam verovao u to, i čekao.
Čuvao sam energiju, plutajući.
Nisam plivao.
Gledao sam u nebo i imao osmeh na licu.
Mogli biste to nazvati poverenjem.
Sat vremena kasnije, brodić se zaustavio i pokupio me.
Kapetan je bio mlekar iz Blajta.
Po svim merilima, pomalo kučkin sin.
Izvinite na izražavanju.
Mislim, kao mlekar. Ali u svima nama ima dobrog i lošeg.
Spasao mi je život tog dana.
Mogao je biti bilo ko, ali znao sam da će me neko spasiti.
Ja nisam ja bez vas, jel me razumete?
Svi smo potrebni jedni drugima. -Ne, vi ste ja.
Vi ste ono ko sam ja, a ja sam ono ko ste vi.
Čovečanstvo je zajednički projekat.
Kao pojedinac, ja sam samo cigla.
Pomalo beskoristan.
Kakva je korist od same cigle?
Ali, ako naslažeš cigle zajedno, dobićeš zgradu.
Ako izgradiš zgradu, stvorićeš senku.
Već si promenio svet.
Mislim da je vaša filozofija posebna.
Kako ste ovo razmišljanje primenili na svoju borbu?
Ne možeš pomoći mrtvima, ali mogu da te inspirišu.
Neka deca koju je ova zemlja poslala u Francusku i Belgiju 1914., su se vratila.
Sad imaju preko 65 godina. Penzija im je bedna.
A izolacija
ili nepovezanost sa korišćenjem modernog žargona nije nikakav život.
Dakle, ono što vi ponosno nazivate mojom filozofijom, ono "ja sam ti, ti si ja",
govori mi da svaki put neko bude odvojen od nas ostalih.
Ova nacija, ova zemlja, postaje za stopu kraća.
MARIAN BANTON 1930-1946
G. Bantone, pretpostavljam da se porota pita kako bilo šta od ovoga
ima veze sa krađom Goje.
Video sam na vestima. -Na ITV vestima?
Duhovito. Video sam da vlada plaća 140,000 funti za ovu sliku.
Onda je za mene tu sve počelo da se vrti oko brojki.
Ako staviš sav taj novac na bankovni račun
zarađujući od kamate 10 posto,
možeš da platiš 3500 TV dozvola godišnje,
i ponovo se povežeš sa svim tim ljudima.
Nemam više pitanja, g.sudija.
Videli ste sliku na vestima ITV-a,
i shvativši da vredi 140,000 funti
odlučili ste da dođete u London i ukradete je iz lične koristi, zar ne?
Mislio sam da je kidnapujem na neko vreme, da.
Gde ste odseli dok ste planirali pljačku?
Uzeo sam stan blizu prodavnice kanti.
Šta je to? -Prodavnica koja prodaje kante.
Da li je to bilo namerno? -Ne, ali se ispostavilo da je korisno.
Na koji način? -Ovo nije moj grad. Ne znam kako da se snađem.
Pa sam otišao u Kamden i pitao lokalca: "Da li znate gde mogu da kupim kantu?"
I na taj način ste dobili smer?
Svi znaju gde može da se kupi kanta.
Da li znate adresu prodavnice?
Zašto? Jel vam treba kanta?
Ne, treba nam... izvinite.
Adresa nam treba jer ste rekli da ste skinuli okvir
i sakrili ga ispod kreveta u vašem iznajmljenom stanu.
Pa, da li je prodavnica kanti još uvek tamo?
Nemam pojma. Nisam se vraćao tamo. Imam dovoljno svojih kanti.
G. Bantone, sudi vam se.
Ovo nije audicija za muzički šou.
Izvinite, g. sudija.
Koliko ću dobiti? 10 godina?
Održaću završnu reč, a zatim će sudija dati svoj rezime.
Upozoravam vas da to može da zvuči pomalo kao drugi govor za tužilaštvo.
Sve klupe gore imaju ovu latinsku frazu na sebi:
Domine, dirige nos.
Gospode, usmeri nas. -Pre će biti, "Bože, pomozi nam".
Ostaviću vas nasamo.
Izvolite.
Svuda si po novinama.
Jel jesam?
Mogao si da mi kažeš.
Mogli smo to zajedno da rešimo.
Da li smo?
Pročitala sam ostatak tvoje drame.
Žao mi je što si mislio da si kriv. Nisi.
Išla sam da je obiđem.
Lepo mesto, zar ne? -Divno.
Malo sam ga očistila. -Sviđa mi se divljina.
Umrla je na selu. -Bilo koji izgovor da se ništa ne radi.
Koliko ćeš dobiti? -Ne znam.
10 godina?
Ti nisi ukrao sliku.
Da li bi više volela da je Džeki na optuženičkoj klupi?
Žao mi je, Doli.
Ovo je zbrka.
Prava zbrka.
Sledećeg dana Kempton Banton je ukrao Goju.
Bar tako kaže tužilac.
E, sad.
To me je zbunilo.
Jer ništa
nije zločin u ovoj zemlji osim ako to zakonom nije izričito zabranjeno.
Ako vaš komšija pozajmi kosilicu i ne vrati je mesec dana,
to je frustrirajuće. Nervira vas. Ali, to nije krađa.
Jer nije imao nameru da vas trajno liši toga.
Kempton Banton je vaš komšija.
On nije lopov.
Pozajmio je vašeg Goju da...
pokuša da malo učini dobrog ovome svetu.
U svetu gde
sam ja ti,
a ti si ja.
Da pokuša da olakša nekima od najugroženijih ljudi u društvu.
Vratio je. Isporučio je lično.
Goja je zakasnio? Da.
Da.
Ko od nas nije zakasnio da vrati kosilicu.
Kada se podvuče crta,
on je zaista dobar komšija.
Zar ne?
Hvala.
A kao odgovor na priznanje g. Bantona, da je uzeo Goju,
možete smatrati da bi kao rezultat njegove odbrane
sve galerije u zemlji bile nemoćne da bilo koga spreče
da pozajmi Rubensa za vikend.
Da ga okače u hodniku da bi impresionirali predsedavajućeg Rotari kluba.
Može li ova zemlja zaista da dozvoli
da se takvo ponašanje postavi van našeg krivičnog zakona?
To je pitanje na koje vas molim da se sada usredsredite,
kada se povučete kako biste razmotrili svoju presudu.
Ovo je dobar sendvič.
Jeste.
Ima sira.
Neka zastupnik porote ustane.
I okrivljeni.
Dame i gospodo porotnici,
da li ste doneli presudu po kojoj ste se složili svo dvanaestoro?
Jesmo.
Po optužbi za krađu okvira za sliku
u vrednosti od 80 funti, u vlasništvu Nacionalne galerije.
Da li smatrate da je okrivljeni kriv ili ne?
Kriv je.
Establišment treba da se promeni!
Establišment treba se promeni! -Tišina!
Ili ću narediti da se javna galerija isprazni.
Po optužbi za krađu Gojinog portreta vojvode od Velingtona,
da li smatrate da je okrivljeni kriv ili ne?
Nije kriv.
Po optužbi da je zahtevao novac sa pretnjama za povratak portreta,
da li smatrate da je okrivljeni kriv ili ne?
Nije kriv.
Tišina!
Tišina u sudu!
Po optužbi da je stvorio opštu smetnju
lišavanjem pripadnika javnosti mogućnosti da pogleda portret,
da li smatrate da je okrivljeni... -Nije kriv.
Tišina!
Tišina u sudu!
Zahtevam tišinu.
Tišina u sudu!
Sklonite tu ženu.
Ja ne idem nigde.
Kempton Banton je odslužio 3 meseca
za krađu okvira
koji nikad nije nađen.
Hvala.
ZATVOR NJENOG VELIČANSTVA - DURAM
Daj mi jednu od tih torbi.
Tu si? -Naravno da sam tu.
Gde bih drugo mogla da budem?
Nisam gubio vreme, napisao sam nekoliko komada.
Šekspir sigurno drhti.
Pretpostavljam.
I Čehov.
Ko je Čehov?
Sećaš li se one predstave o tri sestre koju smo išli da gledamo ?
Evo je.
Dobrodošao kući, tata.
Staviću čajnik.
Jel jedna od tih za mene?
Popij piće.
Živeli. -Živeli.
Četiri godine kasnije, željan da umiri savest,
Džeki je priznao krađu.
Ovo mi je baš trebalo. -Drago mi je.
ŠEF JAVNOG TUŽILAŠTVA
Šef javnog tužilaštva i ja smo razmotrili dokaze u ovom slučaju.
I tvoje priznanje.
Podrazumeva se da je ovo prekršaj najveće težine.
Međutim...
U cilju krivičnog gonjenja bili bismo primorani da pozovemo
prvooptuženog. To nas dovodi u neugodan položaj.
S obzirom na javni spektakl koji tvoj otac pravi.
Tako je odlučeno
da tvoje krivično gonjenje možda nije u javnom interesu.
Šta? Mislite li da bi Kempton opet učinio da izgledate glupo?
Izvinite, nisam mislila... -Naravno, ako i jedna reč ikada procuri
uvek možemo da se predomislimo.
Jel jasno? -Jasno.
Ajrin... -Hoću.
Hoćeš li da se udaš za mene? -Upravo sam rekla da hoću.
Baš kao i vi na ovom ostrvu, Dr. No.
Zavisi, mister Bond, sa koje ste strane stakla.
Srednje suv martini, kora limuna. Protresen ali ne i promešan.
Vodka? -Naravno.
Opet ta prokleta slika. -Trebala si da je staviš u orman.
Morala bi da nateraš Džekija da to popravi.
Besplatna TV pretplata konačno je uvedena 2000-te, za one preko 75 godina.
Nijedan komad Kemptona Bantona nikada nije izveden.
preveo: PAYUTTI
Preuzeto sa www.titlovi.com