CASA DRAGONULUI
Trebuie să o văd pe regină.
Alteță!
A înviat din morți.
- Cine? - Aegon.
Sunfyre e în viață.
Afară!
Sunfyre e mort, putrezește în pustietate.
Așază-te!
Aegon a pârjolit oastea Mooton la Refugiul Corbului.
Și apoi a zburat...
Nu știu unde.
Susținătorii lui au trimis deja corbi pe tot cuprinsul regatului,
anunțând întoarcerea regelui.
Supușii văd un semn din partea zeilor că Aegon e sortit să domnească.
Că el și dragonul lui au fost readuși la viață ca să ocupe tronul.
Chiar acum, propriii mei supuși s-au adunat în fața Marelui Sept
și întreabă zeii cine e menit să-i conducă,
după toată lupta mea și câte am pătimit.
Rhaenyra!
Nu zeii mărunți decid ce va urma.
Noi suntem sângele Vechii Valyrii.
Ai la dispoziție o putere de neînfrânt.
Trebuie doar să o folosești.
Blestemat fie Viserys!
El m-a adus aici.
Profeția lui m-a pus la încercare iar și iar
și am făcut față de fiecare dată.
Aceasta este marea ta încercare.
Acum.
Clipa hotărâtoare căreia îi ții piept.
Singura calitate pe care o pricepe regatul este forța.
Ai știut acest lucru dintotdeauna.
Străjile să fie cu ochii în patru după dragonii lui Aegon,
iar Hugh să stea de veghe cu Vermithor la Puțul Dragonului.
Vei desfășura atacul asupra Tumbletonului.
Mergeți din casă în casă,
puneți mâna pe toți Hightowerii
și nimiciți-i până la ultimul.
Regatul e cu ochii pe mine.
Nu mă preface într-un monstru!
Îmi va face o deosebită plăcere, Alteță.
Odată ce Ormund și Daeron vor fi răpuși,
voi adulmeca inima prefăcută a lui Aegon și am să-l ucid cu mâna mea.
Alteță, ați făcut planuri pentru salvarea Șarpelui Mării?
Îl veți salva, nu-i așa?
Tatăl tău îl va căuta pe Șarpele Mării la Tumbleton,
odată orașul redobândit.
Până atunci, va fi mort deja. Trimite-mă pe mine, acum!
Tu și Addam trebuie să rămâneți și să apărați orașul.
Dacă vorbele sunt adevărate, iar Sunfyre a fost lăsat în viață...
Corlys e Mâna reginei, cel mai vechi aliat al tău.
Nu îi vreau răul bunicului tău, dar a făcut o alegere,
iar acum noi plătim pentru asta.
A fost vina ta.
Ce anume?
Că lordul Corlys a plecat și a fost răpit.
Nici să nu îndrăznești!
Așa te-ai purtat mereu cu cei care te slujesc.
Eu și Addam am trudit fără odihnă,
căutându-ți dușmanii în nenumărate rânduri,
iar tu ne-ai răsplătit doar cu furie.
Da, fiindcă misiunile voastre au fost în zadar,
în timp ce dușmanilor mei li s-a îngăduit să-și adune forțele.
Mânuiești orice persoană îți este de folos.
Dar, dacă nu îți este de trebuință, o abandonezi, cum ai făcut cu Rhaena.
Iar acum e frântă, la fel ca bunicul.
După Defileu, eram îndreptățită să te părăsesc și pe tine.
Tot ce se poate.
Dar ai nevoie de dragonul meu.
Copilă neobrăzată!
Dar nu ar trebui să te învinuiesc. Neobrăzarea e trăsătură de familie.
După cum ne-a amintit de curând sora ta.
Bună dimineața, milorzi!
Da, bună dimineața!
Am vâslit toată noaptea din Driftmark,
după ce am aflat că amiralul nostru a fost luat ostatic de Hightoweri.
Regina v-a chemat ca să apărați Debarcaderul Regelui.
Urmându-i porunca, ne-am lăsa lordul să piară.
Lordul Corlys cunoștea riscurile aventurilor sale.
Și-ar dori ca onoarea Velaryon să cântărească mai mult ca viața sa.
Cine ești tu, să vorbești despre dorințele lordului nostru?
Cel mai mare fiu al său în viață.
Pe care l-a numit urmașul său.
Fostul și viitorul vostru Stăpân al Valurilor.
Deschideți porțile!
Dreapta-mprejur!
Înainte, marș!
Aceea...
toată oastea...
e pentru tine.
Uimitoare, nu-i așa?
Dar...
trebuie să fii uns cavaler
înainte de a putea fi încoronat rege.
Îngenunchează!
Daeron Targaryen, juri, dinaintea ochilor zeilor și oamenilor,
să-i aperi pe cei ce nu se pot apăra singuri?
Toată lumea, înăuntru!
Să ferești din calea primejdiei femeile și copiii?
Să dai ascultare căpitanilor tăi și lordului suzeran?
Zăvorâți porțile!
Să lupți vitejește la nevoie?
Și să îndeplinești orice îndatoriri vei primi...
- Gata! - ...oricât de grele...
- Ridicați! - ...de umile sau de primejdioase ar fi?
Stați!
Jur.
Atunci, ridică-te cavaler!
Ser Daeron cel Îndrăzneț.
Și luminează calea!
Oștile Reginei Bastarzilor sunt la porți.
Iar cel care le va conduce la măcel va fi însuși unchiul ei.
Ba nu, amantul ei.
Ba nu, soțul ei.
Afurisitul de Daemon Targaryen.
- Și dragonul lui. - Normal că are dragon, futu-i!
Dar n-o să-l folosească.
De unde știi tu?
Fiindcă nu o să-i dea voie nevastă-sa, regina.
Rhaenyra îl ține pe Daemon din scurt,
ca pe-o javră-n cușcă.
Încă o bere pentru lordul dragonilor!
Curând, prințul răzvrătit va tremura
în fața puternicului și cumplitului lord Ulf cel Alb!
Alteță!
- Alteță, s-a întâmplat ceva? - Ce dorești?
Prințesa Helaena.
Tot nu vrea să mănânce nimic.
Maesterii se tem pentru sănătatea ei și a pruncului din pântec.
Cheamă-l pe ser Alyn!
Vreau escortă completă până la Marele Sept.
Acolo, astăzi, Înaltul Septon mă va unge
și îmi va binecuvânta domnia, în văzul întregului Debarcader.
Nu se va mai îndoi nimeni pe cine au ales zeii pe tron.
Numaidecât, Alteță.
Asta e tot?
Nu.
Ce înseamnă asta?
Seri?
Seri!
Milady, iertare pentru deranj.
- Nu avem mult timp la dispoziție. - Pentru ce?
Vi s-a aranjat călătoria la bordul Sărutului Sirenei.
Veți porni spre Pentos pe înserat.
Am fost trimisă să vă înștiințez că v-ați încheiat îndatoririle aici.
V-ați slujit regina și regatul cu credință,
iar Alteța Sa vă transmite toată recunoștința ei.
Veți primi îndeajuns aur pentru o locuință și servitori.
Haideți, grăbiți-vă!
Nici eu nu înțeleg, milady.
Ora s-a scurs, milady.
Trebuie să vă însoțesc înapoi în odăi.
Pe aici, prințesă!
Să nu ai încredere în regină!
Aegon s-a întors. Dragonul lui trăiește.
Pruncul tău nenăscut e captiv,
un trofeu care îi conferă putere...
- Hai! - ...asupra dușmanilor ei.
- Nu te va elibera niciodată. - Ajunge. Gata, am zis!
Îți amintești?
Nu, nu!
Îți amintești?
Ajută-mă!
Nu-ți face griji!
Ești în viață.
Poftim! Bea asta!
Îți mai aduc una peste o oră.
M-a otrăvit.
Ți-ai dat seama că ești singur în lumea asta.
La fel și eu.
Dar eu nu îmi mai doresc să fiu așa.
Tu?
Ce-ți pasă ție dacă sunt singur?
Dacă trăiesc sau mor?
Sunt un fratricid, Alys.
Propriul meu frate a murit de mâna mea.
Sunt osândit pentru păcatele mele și blestemat să sufăr.
Ar trebui să mă părăsești.
Ca să nu ai și tu parte de soarta mea.
Dragonul Balerion a pârjolit locul acesta
ca să pună capăt neamului lordului Harren.
Dar neamul său nu a luat sfârșit așa ușor.
Un copil...
un băiat...
a supraviețuit.
Căzuse pradă flăcărilor, dar a rămas în viață.
Mama lui ar fi dat orice ca să-l salveze.
A chemat maesteri din toate Cele Șapte Regate, dar în zadar.
Așa că a apelat la leacurile străvechi.
A scos la iveală descântece mai vechi decât lumea.
A recurs la lucruri care sălășluiau în păduri.
Dar nimic nu a putut îndrepta răul făcut de focul dragonului.
Când băiatul a pierit...
femeia a încercat să se ducă odată cu el.
Și atunci a descoperit prețul.
A aflat atunci că era blestemată să-și trăiască în continuare viața.
Să rămână între granițele regilor riverani străvechi.
Blestemată că a împărtășit lăcomia lui Harren.
Văduvită de nume, de titlu, de castel.
Și osândită să slujească toți lorzii mărunți veniți să-l conducă.
Asta s-a întâmplat cu un veac în urmă.
Vreme îndelungată să fii singur.
Trebuie să mănânci, surioară.
Gândește-te la prunc!
Acum te gândești și tu la el?
Vrei să spui că e băiat?
Ești sigură?
Uită-te la mine!
Doar nu crezi că ți-aș face rău.
Crezi că viața înseamnă doar a nu fi mort?
Tatăl nostru te-ar urî pentru asta.
Cu toate astea, nu a împiedicat-o nicicum.
M-am străduit să-i cinstesc filozofia,
până când mi-am dat seama că ar destrăma regatul...
Există un gândăcel care prinde viață în pragul verii.
Are nenumărate culori.
Albastru, auriu, mai multe nuanțe de violet.
Seamănă cu o țestoasă.
L-ai observat vreodată?
Mă tem că nu.
Se găsește doar în Debarcaderul Regelui.
Se hrănește cu bălegarul altor vietăți.
E superb.
Păi, la sosirea verii, va trebui să mi-l arăți.
Nu-ți pasă de el.
Doar te prefaci.
Toate lucrurile de care îți pasă ție sunt urâte.
Locul ăsta...
e urât.
Tu însăți.
- Urâtă. - Mănâncă!
Sau îmi vei forța mâna.
Nu!
Nu! Nu!
Nu! Nu! Nu!
Nu! Nu!
Frate!
- Vei porni și tu spre Tumbleton? - Nu.
Astăzi o păzim pe regină pe drumul său.
Unde se duce?
Vestea întoarcerii lui Aegon a împins-o pe regină pe un drum întunecat.
A pedepsit-o pe Baela și o ține închisă în Fortăreață.
Știai?
Sunt zile primejdioase și nu se cade să pun la îndoială deciziile reginei.
Da, de ce ai face asta?
În timp ce pe tatăl nostru îl paște eșafodul Hightowerilor,
Rhaenyra te ridică în rang și te pune în locul lui.
Ce ascensiune glorioasă pentru un bastard!
Nu am altă ambiție în afară de cea de a-mi face datoria.
Pregătiți-vă!
În formație!
Înainte, marș!
Pe toți zeii!
Cum îi vom înfrunta pe toți?
Vitejește și zadarnic.
La locurile voastre, băieți!
Haideți, ocupați-vă locurile!
Mergeți, mergeți! Curaj!
Puneți-i pe băieți în față! Trebuie să fie văzuți.
Milord, Ulf nu s-a prezentat la datorie.
Și nu e cu dragonul lui.
Ia câte o mână de oameni din fiecare post, răscoliți orașul și găsiți-l!
- Hai! - E ceva în neregulă.
Da.
Vom pieri cu toții.
Nu.
Cu unchiul.
El și Roxton au urzit un plan secret.
L-a ținut ascuns și față de mine.
- Orice ar fi fost... - Dă-mi pace!
...nu pare să se fi îndeplinit.
Vă rugăm!
Nu ne forțați! Nu vrem să facem asta.
Trebuie să zbor împotriva dușmanului.
Nu!
Toți acești bărbați, acești băieți sunt aici pentru mine.
Nu îi pot lăsa să lupte singuri.
Cu ce scop, băiete?
Să îngroși rândurile vieților curmate de Ormund?
Ce opțiuni am? Fie lupt, fie fug.
Poate că mai există una.
Dragon!
Ulf, călărețul de dragoni!
Îl caut pe Ulf, călărețul de dragoni!
Ulf!
Iată-i pe regișorul lordului Ormund și pe scutierul său credincios!
Gura!
Driftmark e pustiit, iar moștenirea ți-e ferfeniță.
Dar regele Daeron, în generozitatea și înțelepciunea sa,
îți poate oferi un viitor mai bogat decât cel pregătit de Rhaenyra.
Onoarea este tot ce mi-a mai rămas.
Crezi că mi-aș vinde-o pentru aurul Hightowerilor?
Prea bine.
Calea mai dificilă.
Faceți loc!
Dați-vă din cale!
Înapoi!
Înapoi! În spate!
Mișcați-vă!
Laoparte!
Înapoi!
REGINA BASTARZILOR
Acum tu ești urmașul meu, Joffrey.
Iar datoria pe care ți-o încredințez nu este doar aceea de a domni.
Bunicul tău mi-a spus o poveste.
Și lui i-a fost istorisită de Bătrânul Rege.
I-am împărtășit-o și eu...
fratelui tău...
după urcarea mea pe tron.
Tumbleton, milorzi!
În sfârșit!
Dacă nu ne punea piedici Cole, ajungeam acum două săptămâni.
Un bărbat ușor de dat uitării.
- Dar povestiți-mi cum a pierit. - Urât.
Alteță, milorzi! Se apropie un cavaler Hightower.
Așa, și? Omorâți-l!
Împreună cu lordul Corlys.
Prințule Daemon!
Sunt ser Gwayne Hightower.
Mă bucur de cunoștință.
Să-mi frec una!
Am văzut mai multă carne pe un satâr.
Pot să-l omor?
- Pe lordul Corlys îl cunoașteți deja. - Ești teafăr?
Pe cât se poate.
Așadar? Vorbește!
Vărul meu, Ormund, și-a pierdut mințile.
- Mai curând moare decât să se predea. - Și tu?
Ei bine, nu sunt orb.
Știu că, dacă ne atacați, nu apucăm a doua zi.
În semn de bună-credință...
vă înapoiez Mâna.
Mă rog, cel puțin patru degete.
Am venit cu gând de pace.
Să stărui pe lângă Alteța Voastră, la porunca lui Daeron Targaryen.
Ultimul din șirul vostru de regi închipuiți.
Războiul se va sfârși când trădătorii
vor sta în țeapă deasupra Porții Regelui.
Nicio clipă înainte.
Ascultați propunerea lui Daeron!
Împărțiți regatul.
Regina să stăpânească Domeniile Coroanei, Nordul, Valea,
toate ținuturile scăldate de Trident,
iar Daeron să conducă din Orașul Vechi.
Mă lași? Te rog!
Dă-mi voie să-l răpun pe molâul ăsta din Sud, ce papă-lapte!
Ținutul reunea cândva șapte regate,
înaintea Cuceritorului, dezbinați fiind, dar în pace...
- Oprește-te! - Bunul meu lord Mână...
Mă gândeam că Hightowerii ți-au tăiat și limba.
Hightower nu greșește.
Unele case mari încă respectă precedentul
impus de Marele Consiliu.
Acela că femeile nu pot domni.
Tronul i-a fost refuzat soției tale, Corlys.
Rhaenyra a ocupat tronul cu o ceată de dragoni.
Domnia ei e de necontestat.
Da, regina are numeroși dragoni, însă marile case șovăie.
Supușii ei nu se simt la adăpost și nici nu au temei.
Aemond și Vhagar sunt încă liberi.
Dați-i prințului Daeron Orașul Vechi!
Numiți-l lord Păzitor al Reachului!
Daeron nu va fi rege.
Dar el și dragonul lui pot păzi Sudul.
Nu asta era propunerea mea.
Căsătoriți-l pe Daeron cu Rhaena. Îndreptați ruptura dintre casele voastre.
Prin voința comună a Debarcaderului Regelui,
a Reachului, Nordului, Ținuturilor Riverane și Văii,
Rhaenyra poate supune numaidecât Apusul și Ținuturile Furtunii.
Și ce va spune uzurpatorul Aegon când va afla despre acest pact?
În clipa asta, hoinărește pe undeva călare pe dragonul lui beteag,
pe jumătate fript, dar încă apt să domnească.
Cel puțin, așa crede.
Abia acum ați aflat?
E tragic să vezi doi frați învrăjbiți.
Aegon și Aemond ar fi dușmani comuni ai acestei noi alianțe.
Alianță, zici?
Nu te-am socotit nicicând un trădător, Corlys, sau, și mai rău, un laș.
Ce ți-a oferit regișorul în schimbul credinței tale?
Pacea.
Două căi se despart în fața ta, Daemon, dar amândouă duc în același loc.
La Rhaenyra pe Tronul de Fier, la cârma Celor Șapte Regate.
Tot ce îți rămâne de hotărât...
este ceea ce îți dorești de la acest război.
Izbânda?
Sau un munte de Hightoweri morți?
Tu ce crezi?
Ați irosi fără inimă viețile a...?
Rhaenyra va fi singura conducătoare.
Regina sortită a Andalilor, a Primilor Oameni,
a cerșetorilor, a tâlharilor și a lașilor ca tine.
O nouă Valyrie se va înălța din cenușa fraților ei vitregi uzurpatori
și a Hightowerilor din Orașul Vechi.
Ai venit la mine sub stindardul păcii,
așa că îți îngădui să alegi.
Fie mori aici, fie dincolo de ziduri, ca o rozătoare ce ești.
Lordul Corlys e prizonierul meu.
Hightower se poate întoarce să-și prevină vărul că venim.
Ridică-te! Hai, sus!
Aduceți scările și berbecii! În formație de marș!
Următorul care va întârzia atacul
va fi legat de grumazul calului meu!
Nu e cu putință.
Tu ești mort.
Ba uite că sunt în viață!
Imbecilule!
Frate... Fratele meu...
Îți cer iertare.
Iertare, zici?
Ai merita să te despic în două.
Ar trebui să-i poruncesc lui Sunfyre să te ardă de viu.
Dar lent.
Ca să apuc să văd cum pielea...
ți se jupoaie și ți se bășică,
fratricidule.
Uzurpatorule!
Scursură netrebnică!
Nu.
Nu, nu, nu!
Nu, nu! Trebuia să savurez din plin momentul ăsta. Ce-i cu tine?
Luptă-te cu mine!
Am râvnit la ceea ce era al tău și te-am socotit nepotrivit pentru domnie.
Am încercat să te răpun, ca să-ți iau locul.
Ai fi îndreptățit să mă condamni la moarte.
Mai du-te-n mă-ta!
Ridică-te!
- Mergem la Tumbleton. - Prințul nu poate pleca.
Dragonul lui l-a părăsit.
- Ea cine mai e? - Logodnica mea.
Ai idee ce se petrece în afara castelului ăstuia?
Nu?
Rhaenyra m-a declarat mort.
Iar după ce ai dispărut,
blegul ăla de Daeron a hotărât că el ar trebui să fie rege.
Așa că uite ce vom face.
O vom găsi pe Vhagar,
vom zbura la Tumbleton
și îi vom pune la locul lor pe Daeron și pe jigodia de Ormund.
După care vom porni cu toții, sub flamura mea, spre Debarcader.
Și, poate,
odată ce capul Rhaenyrei va fi în țeapă, iar eu voi reveni pe Tronul de Fier...
Aemond...
Poate că atunci...
te voi ierta...
pentru că ai încercat să mă omori, futu-i!
În afara porții principale, mai există o intrare.
O poartă scoasă din uz la nord-est.
Au ridicat parapete din lemn, dar apărările sunt neterminate,
așa că există zone vulnerabile, îndeosebi zidurile de la sud-est.
Pare destul de ușor.
Voi pârjoli parapetele de la poarta principală.
Odată opoziția înlăturată,
avangarda va conduce atacul, protejată de Caraxes.
Ulf și Aripă de argint vor apăra ariergarda.
Până la căderea serii, flamurile Rhaenyrei se vor înălța deasupra fortăreței.
Aveți grijă să cruțați orașul și pe locuitorii săi.
Regatul e cu ochii pe noi.
Moralitatea reginei trebuie să rămână nepătată.
Sună plictisitor.
Alteță!
Milorzi! Mișcare pe ziduri.
Dușmanul și-a îngroșat rândurile...
cu copii.
Pe toți zeii!
- Câți? - O sumedenie.
De-a lungul parapetelor.
Și asta, doar din cât am reușit să văd.
Te pune la încercare, Alteță. Te provoacă să-ți folosești dragonul.
Scârbe fără coloană.
Lord Roderick, rămâi dispus să mori pentru regina noastră?
Abia aștept!
Du-ți bărbile-cărunte după ziduri,
copleșiți-i cu spiritul de luptă al Nordului
și deschideți poarta dinăuntru.
Dar să nu mori înainte să deschizi poarta!
Da. Mai întâi deschid poarta, apoi mor.
Lordul Oscar va conduce flancul, cum am stabilit.
Ser Garibald va conduce rezerva.
Iar mijlocul e al meu.
Aceasta este casa Celor Șapte.
Armele nu sunt îngăduite dincolo de pragul ei.
Locuitorii Debarcaderului Regelui se adună,
căutând să afle cine este menit să fie în fruntea lor.
Iar tu le vei oferi răspunsul. Mă vei unge regină, în văzul tuturor.
V-am spus deja că un asemenea lucru e cu neputință.
Iar acum, după ce Aegon și dragonul lui au fost readuși la viață,
este cât se poate de limpede
pe cine au ales zeii să domnească, prințesă.
Sunt regină.
Bătrânul e uituc.
Port coroana tatălui meu și stau pe tronul lui,
cu șase dragoni la picioare.
Nu îmi vei refuza dreptul a doua oară.
Poate că aveți șase dragoni, dar eu am un zeu cu șapte fețe.
Nu m-aș putea împotrivi voinței lor.
Atunci te autoproclami trădător.
Sunt Înaltul Septon al Credinței.
A-mi face rău înseamnă a declara război Septului Înstelat.
A-ți osândi sufletul celor mai adânci dintre cele șapte iaduri.
Tu ești sângele Vechii Valyrii.
Răspunzi în fața unor zei mai mari ca ai lui.
Pentru ei, această casă...
este doar o construcție deșartă, din cărămidă și piatră.
Ne aflăm pe pământ sfânt.
Un loc ce oferă adăpost.
Înainte să moară...
tatăl meu, Viserys cel Pașnic,
m-a numit moștenitoarea sa.
Nu în taină,
ci în mod formal.
Sute de lorzi au străbătut sute de leghe
pentru a-mi jura mie credință, dinaintea zeilor și a oamenilor.
Dar domnia mea era deja predestinată.
A fost prevestită cu mult timp înainte să se nască Viserys.
A început cu Urgia.
Focul și iadul au izbucnit și au distrus Vechea Valyrie și pe locuitorii ei.
Am nevoie de Ulf, călărețul de dragoni!
Acolo! Găsiți-l!
Au supraviețuit doar Targaryenii.
Pe unde umblă?
Familia mea a fost singura cruțată.
Zeii l-au chemat pe strămoșul meu,
pe Aegon Cuceritorul,
în Cele Șapte Regate,
spre a uni un ținut dezbinat sub o singură flamură, cu negru și roșu.
Zeii l-au numit apărătorul lumii oamenilor.
Datoria lui a fost aceea de a o feri
de o beznă străveche și cumplită, care mocnește în Nordul îndepărtat,
dincolo de Zid, dincolo de Ținuturile Iernii,
iar puterea dragonilor este singura care îi poate ține piept.
Cuceritorul le-a transmis această îndatorire sfântă
urmașilor săi aleși, Bătrânului Rege, Jaehaerys,
apoi tatălui meu, apoi mie.
Neamul Hightower nu poate să împlinească această profeție.
Pentru ca lumea voastră să supraviețuiască,
eu trebuie să luminez calea.
Fiindcă eu sunt Scutul Poporului.
Eu sunt Rhaenyra cea Aleasă.
Eu sunt Prințul Făgăduit.
Lorzi! Cavaleri!
Sălbatici și asasini!
Fie că astăzi trăiți sau pieriți,
istoriile vă vor pomeni drept începutul sfârșitului neamului Hightower.
Să nu arătați pic de îndurare!
Nu cruțați pe nimeni!
Nu-i vreau pe cei mai buni dintre voi, ci pe cei mai răi!
Acum mergeți!
Omorâți-i!
Bun, ascultați la mine, flăcăi!
Săbiile afară!
Burțile înăuntru!
Pregătiți dispozitivele de asediu!
Încordați arcurile!
Haideți, să vă văd!
Trimiteți-vă săgețile afurisite, lichele amatoare de băieței!
Trageți!
Milord!
Nu e nici urmă de Ulf pe nicăieri, nimeni nu știe de el. A dezertat.
Milord, bătălia a început.
Nu zău?
Da, milord.
Se pare că Daemon Targaryen nu a acceptat termenii propuși de regele Daeron.
Termenii?
Vorbește!
Regele Daeron.
L-a trimis pe ser Gwayne să negocieze pacea cu dușmanul.
În cadrul discuțiilor, l-a eliberat pe Șarpele Mării, milord.
Căutați în continuare! Găsiți-l pe Ulf, călărețul de dragoni!
- Întoarceți-vă! Repede! - Mișcă-te!
Unde e prințul? Regele?
Scări! Scări!
Ulei!
Înainte!
Zidul dinspre sud!
Zidul!
Dați foc tranșeelor!
Alteță, nu îl găsesc pe ser Ulf cel Alb.
Cum adică nu îl găsești?
Are un dragon foarte mare.
Iertare, Alteță. Nu e cu dragonul său.
În turn!
Duceți-vă! Găsiți afurisita aia de poartă, flăcăi!
Pe ei!
Scoateți săbiile!
- Omorâți-i! - Înainte!
Acela e dragonul lui Hugh Ciocanul?
Hugh trebuia să păzească Debarcaderul Regelui.
Află ce caută aici!
Pe mijloc! În formație, după mine!
Caraxes!
Rămâneți pe poziții!
Dragon!
Doborâți călărețul!
- Mișcați-vă! Mergeți acolo! - Mișcați-vă!
Mișcați-vă!
Dați-vă laoparte!
Mișcați-vă!
Înainte!
Către porțile principale!
Hai că am deschis și porțile, flăcăi.
Și încă nu ne-am prăpădit!
Găsiți-mi-l pe regișorul ăla. Duceți-vă acum!
Eu îl vreau pe lordul Hightower.
Scoateți-l!
Treci încoace!
Ieși odată!
Bețivan bun de nimic!
Tot ce trebuia să faci era să stai pe dragonul tău afurisit.
Au pătruns între zidurile cetății!
Piticanie inutilă și sărăntoacă!
Am putea pierde totul din cauza ta.
Acum, urcă-te la loc în șaua fiarei!
Și fă cum ți s-a poruncit!
Ormund Hightower!
Kat, unde ești?
Kat!
Ormund Hightower!
Ucigașule de neamuri!
Ucigașule de prunci!
Păgânule!
Ser Ulf, am poruncă de la prințul Daemon
să mă asigur că veniți cu dragonul la...
Daeron!
Tratativele au eșuat.
Daemon a străpuns apărarea orașului.
Vei pieri.
Dar nu voi rămâne în amintire ca un laș.
Am luptat alături de alți bărbați viteji
care au crezut că moartea e singura cale către glorie.
Nu muri pentru trufia lui Ormund!
Băiete...
Băiete, te rog.
Te implor!
Nu te apropia!
Atunci, va trebui să treci de mine.
Iată-te, în sfârșit!
Iată piesa de pe tabla lui Ormund!
Poate că vom supraviețui acestei zile.
Croiți un drum!
Uite un futai ca la carte din Nord.
Să v-o trag amândurora!
Mișcă-te! Pune-te la adăpost!
Unde ești?
Ulf ne-a trădat. Orașul e pierdut.
Plecăm.
Daeron e...?
Daeron!
Kat!
Alteță!
Traducerea: Lucia Elena Popovici