PŪĶA NAMS
Man jārunā ar karalieni.
Jūsu Augstība!
Viņš ir cēlies.
- Kas? - Īgons.
Saulessārts ir dzīvs.
Prom.
Saulessārts ir beigts, pūst tukšā laukā.
Sēdi.
Īgons sadedzināja Mūtonus pie Krauķa ligzdas.
Un aizlidoja...
nav zināms, kurp.
Viņa piekritēji sūta kraukļus pa visu valsti,
ziņojot, ka viņš atgriežas.
Mazļaudis to sauc par dievu zīmi, ka Īgons ar savu pūķi
ir augšāmcelti, lai atgūtu troni!
Pavalstnieki pulcējas pie Lielā septa
un lūdz dievus parādīt, kam lemts valdīt
pēc visa, kas izcīnīts un izciests!
Rinīra.
Maziem dieviem nav teikšanas par to, kas nāks.
Mēs esam Senā Valīrija.
Tavās rokās ir neierobežota vara.
Tā tikai jāizmanto.
Draņķa Viserīss!
Viņš mani te iegrūda.
Viņa pareģojums mani pārbauda,
un es tieku galā ar izaicinājumiem.
Šis ir tavs pārbaudījums.
Tagad.
Brīdis, kad celsies virsotnē.
Vienīgais, ko saprot valsts, ir spēks.
Tu to vienmēr esi zinājusi.
Liec sardzei uzmanīt, vai netuvojas Īgona pūķi,
un pie Pūķubedres noliec Hjū ar Vermitoru.
Tu dosies uzbrukumā Tambltonai.
Pārbaudi katru māju,
atrodi ikvienu Haitaueru,
un nogalini visus līdz pēdējam vīram.
Valstība skatās.
Nepadari mani par briesmoni.
Es rīkošos ar lielāko prieku, Augstība.
Kad Ormunds un Dīrons būs pagalam,
es uzodīšu Īgona melīgo sirdi un pati viņu nogalināšu.
Augstība. Vai kāds jau domājis, kā izglābt Jūrasčūsku?
Viņš taču tiks glābts?
Tavs tēvs viņu meklēs Tambltonā,
kad pilsēta būs atkarota.
Viņš tad jau būs miris. Sūtiet mani - tagad.
Jums ar Adamu jāsargā pilsēta -
ja nu šīs baumas ir patiesas un Saulessārts ir atstāts dzīvs.
Korlīss ir jūsu Roka. Sens sabiedrotais.
Es viņam nevēlu sliktu. Bet viņš izvēlējās...
un tagad mums par to ir jāmaksā.
Tā ir jūsu vaina.
Kas?
Ka valdnieku Korlīsu varēja sagūstīt.
Neuzdrošinies.
Tā jūs izturaties pret tiem, kas jums kalpo.
Abi ar Adamu bez mitas meklējam
meklējam jūsu ienaidniekus.
Un samaksā saņemam jūsu dusmas.
Tāpēc ka jūsu lidojumi nedod neko...
kamēr ienaidnieki rāmi pulcē savus spēkus.
Noderīgos jūs izmantojat.
Nederīgos pametat. Tā bija ar Rīnu.
Un nu viņa ir salauzta. Tāpat kā vectēvs.
Pēc Rīkles būtu bijis iemesls pamest arī tevi.
Varbūt.
Bet jums vajag pūķi.
Nekaunīgais bērns.
Nevaru gan tevi vainot, tas jums ir asinīs -
kā atgādina tava māsa.
Labrīt, mani kungi.
Nudien labs rīts.
Mēs visu nakti kuģojām no Driftmārkas -
jo dzirdējām, ka admirālis ir Haitaueru gūstā.
Karaliene jūs sauc - sargāt Karaļostu.
Tas var nozīmēt pavēlnieka nāvi.
Valdnieks zināja, cik bīstami ir viņa darbi.
Viņš teiktu, lai turam Velarionu godu augstāk par viņa dzīvību.
Kas jūs esat, lai par to runātu?
Viņa vecākais dzīvais dēls...
un mantinieks.
Jūsu nākamais Paisumu pavēlnieks.
Atveriet vārtus!
Apkārt griezties!
Uz priekšu, soļos!
Tas...
Tas viss...
ir jūsu dēļ.
Iespaidīgi, vai ne?
Bet...
jums jākļūst par bruņinieku,
pirms varat tikt kronēts.
Uz ceļiem.
- Dīron Tārgārjen. - Vai zvērat dievu un cilvēku priekšā
aizstāvēt tos, kas paši nespēj aizstāvēties?
Izklīst pa mājām!
Veicīgi!
Sargāt visas sievietes un bērnus.
Pakļauties komandieriem un savam valdniekam.
Drosmīgi cīnīties, kad tas ir vajadzīgs.
un pildīt citus pienākumus, kas jums uzticēti...
- Gatavi? - lai cik grūti,
- Velciet. - ...pieticīgi vai bīstami tie būtu?
Stāt!
Es zvēru.
Tad celieties kā bruņinieks.
Sīr Dīron Drošais.
Gaismojiet ceļu.
Bastardu karalienes karaspēks ir pie vārtiem!
Un slaktiņā viņus vedīs viņas tēvocis.
Nē, mīļākais.
Nē. Vīrs.
Dīmons sūda Tārgārjens!
- Ar pūķi. - Skaidrs, ka viņam ir pūķis!
Bet viņš to neizmantos.
Kā jūs zināt?
Viņa sievas kundze un karaliene viņam neļaus.
Rinīra tur Dīmonu īsā pavadā,
kā kuci suņubūdā.
Vēl vienu alu pūķukungam!
Dumpīgais Princis drīz nodrebēs,
saticis vareno un baiso kungu Ulfu Balto!
Augstība.
- Augstība, kaut kas nav labi? - Ko tu gribi?
Princese Helīna...
joprojām nav ēdusi
Mestri par viņu raizējas. It īpaši par bērnu viņas klēpī.
Sauc sīru Alīnu.
Gribu, lai mani pavada uz Lielo septu.
Tur šodien Augstais septons mani iesvaidīs
un svētīs Karaļostas priekšā.
Vairs šaubu nebūs par to, ko vēlas dievi.
Tūlīt, Augstība.
Vai tas ir viss?
Nē.
Ko tas nozīmē?!
Sīri.
Sīri!
Kundze. Piedodiet traucējumu,
- mums nedeva daudz laika. - Laika? Kam?
Jums aizrunāta vieta uz "Nāras skūpsta".
Jūs vakarpusē izbraucat uz Pentosu.
Man lika jums pateikt, ka jūsu kalpošana šeit ir galā.
Jūs esat uzticīgi kalpojusi karalienei un valstij,
un Augstība jums izsaka pateicību.
Jums piešķirs zeltu pašas namam un kalpotājiem.
Pasteidzieties.
Es arī nesaprotu, mana kundze.
Stunda ir pagājusi, kundze.
Jums jāatgriežas istabās.
Šeit, princese.
Neticiet karalienei.
Īgons ir atgriezies, viņa pūķis ir dzīvs.
Jūsu bērns ir ķīlnieks,
balva, kas viņai dod varu
- Uz priekšu. - ...pār ienaidniekiem.
- Viņa jums nedos brīvību. - Pietiek!
Vai tu atceries?
Īmond, atceries.
Palīdzi man.
Nebēdā.
Tu esi dzīvs.
Še, izdzer.
Pēc stundas būs nākamās.
Viņa mani saindēja.
Tu esi sapratis, ka esi viens šai pasaulē.
Tāpat kā es.
Bet es vairs negribu to paciest.
Un tu?
Kādēļ tev rūp, vai esmu viens?
Vai dzīvoju vai mirstu?
Es esmu brāļkāvis, Alīsa.
Mans brālis krita no manas rokas.
Es esmu nolādēts un nolemts ciešanām.
Pamet mani.
Pirms mans liktenis piemeklē tevi.
Pūķis Balerions sagrāva šo pili,
lai iznīdētu valdnieka Hārena dzimtu.
Bet viņa asinis tik viegli neizdzisa.
Viens bērns...
Zēns...
palika dzīvs.
Briesmīgi apdedzis, bet dzīvs.
Viņa māte būtu devusi visu, lai viņu glābtu.
Viņa sasauca mestrus no Septiņām valstībām. Bet viss velti.
Tad viņa meklēja senus vārdus.
Atklāja burvestības, kas bija vecākas par pašu zemi.
Ārstēja dēlu ar visu, kas dzīvoja mežos.
Bet nekas nespēja dzēst pūķuguns pēdas.
Kad zēns nomira...
...viņa gribēja iet tam līdzi.
Un uzzināja, kāda ir samaksa.
Viņa atklāja, ka ir nolādēta.
Dzīvot - mūžam palikt seno upes karaļu valdījumos.
Nolādēta par līdzdalību Hārena alkatībā.
Paliekot bez vārda, bez titula, bez pils,
nolemta kalpot katram pusgraša kungam, kas nāks te valdīt.
Tas bija pirms simts gadiem.
Ilgs laiks vientulībā.
Tev jāēd, māsa.
Domā par bērnu.
Viņš ir arī tavās domās.
Tas ir zēns?
Tu to zini?
Paskaties.
Tu taču nedomā, ka tevi aiztikšu?
Tev šķiet, ka dzīvot nozīmē tikai nenomirt?
Mūsu tēvs tevi par to neieredzētu.
Bet neko nedarīja, lai tas nenotiktu.
Es centos godināt viņa pārliecības.
Līdz redzēju, ka tās sagraus karaļvalsti.
Ir vabole, kas parādās vasaras sākumā.
Tai ir daudz krāsu -
zila, zelta, violeta.
Tā izskatās pēc bruņrupuča.
Esi to ievērojusi?
Laikam gan ne.
To var sastapt tikai Karaļostā.
Tā barojas ar citu radījumu mēsliem.
Tā ir skaista.
Tad vasarā man parādīsi.
Tev tā ir vienaldzīga.
Tu izliecies.
Viss, kas tev rūp, ir neglīts.
Šī pils...
ir neglīta.
Un tu - tu pati.
- Neglīta. - Ēd.
Neliec man rīkoties.
Nē.
Nē. Nē!
Nē! Nē! Nē!
Nē! Nē!
Griezties.
Uz priekšu, soļos!
- Brāli. - Stāt! Apkārt griezties!
- Dosies ar citiem uz Tambltonu? - Nē.
- Šodien sargājam karalieni. - Vienība, stāt!
Kur viņa dosies?
Ziņa par Īgonu viņu nolikusi uz tumša ceļa.
Viņa aizliedza Bēlai lidot un lika palikt pilī -
tu to zini?
Bīstami laiki. Nav manā ziņā šaubīties par Augstību.
Nudien.
Mūsu tēvu gaida Haitaueru karātavas,
bet Rinīra tevi ceļ viņa vietā.
Žilbinošs kāpums bastardam.
Stājieties! Ieņemiet vietas!
Man nav citas vēlmes kā tikai pildīt pienākumu.
Esiet gatavi!
Vietās!
Soļos!
Ak dievi.
- Kā stāsimies pretī? - Pie nocietinājumiem!
Drosmīgi un bezjēdzīgi.
Ieņemiet vietas, zēni.
Nāciet vēl. Ieņemiet vietas.
Nāciet. Esiet droši.
Lieciet zēnus priekšā. Lai viņus redz.
Valdniek. Ulfs nav pieteicies
un nav pie sava pūķa.
Ņemiet pa vīram no katra posteņa. Pārmeklējiet pilsētu.
- Tu, nāc līdzi. - Kaut kas nav labi.
Jā.
Mēs visi mirsim.
Nē.
Ar tēvoci.
Viņam ar Rokstonu ir slepens nodoms.
Viņš to nav atklājis pat man.
- Lai kas tas bija... - Vācies nost!
liekas, tas tomēr nenotiks.
Lūdzu!
Es negribu. Es jūs lūdzu! Nelieciet.
Man jālido pret ienaidnieku.
Nē.
Visi šie vīri, šie zēni, ir šeit manis dēļ.
Es nevaru viņus pamest.
Ko tas dos?
Tu būsi vēl viens līķis Ormunda kritušo kaudzē.
Kāda man izvēle? Es varu cīnīties vai bēgt.
Varbūt ir cits ceļš.
Pūķis!
Ulf Pūķujātniek!
Kur ir Ulfs Pūķujātnieks?!
Ulf!
Valdnieka Ormunda mazais karalis un viņa ieročnesējs.
Klusu.
Driftmārka guļ krāsmatās, jūsu mantojums ir sagrauts.
Bet karalis Dīrons savā augstsirdībā
jums piedāvā labāku nākotni par to, ko sola Rinīra.
Mans gods ir viss, kas man atlicis.
Jūs domājat, ka to notirgošu Haitaueriem?
Labi.
Iesim grūto ceļu.
Atkāpieties!
Dodiet ceļu!
Malā!
Atkāpieties!
Dodiet ceļu!
Ceļu!
Malā!
BASTARDU KARALIENE
Tu esi mans mantinieks, Džofrej.
Un pienākums, ko tev nododu, nav vienkāršs kronis.
Ir stāsts, ko man stāstīja tavs vectēvs.
Viņš to dzirdēja no Vecā karaļa.
Un es to nodevu...
tavam brālim.
Kad pati kāpu tronī.
Tambltona, mani kungi!
Beidzot.
Ja nebūtu Koula, mēs būtu te pirms divām nedēļām.
Biju jau piemirsis.
- Stāstiet, kā viņš mira. - Draņķīgi.
Mans princi. Valdnieki. Nāk Haitaueru bruņinieks.
Un? Nobeidziet.
Ar kungu Korlīsu.
Princi Dīmon.
Es esmu Gveins Haitauers.
Sveicināts.
Nu velni.
Uz miesnieka naža redzēts vairāk gaļas.
Varu nobeigt?
- Jūs pazīstat valdnieku Korlīsu. - Esat sveiks?
Esat sveiks?
Nu - runājiet.
Mans brālēns Ormunds ir zaudējis sajēgu.
- Viņš labāk mirs, nekā atzīs sakāvi. - Un jūs?
Neesmu akls.
Es zinu, kas notiks, ja jūs uzbruksiet.
Lai parādītu labo gribu,
es atdodu jūsu Roku.
Vai vismaz četrus pirkstus.
Es nāku lūgt mieru.
Un mani sūta Dīrons Tārgārjens.
Ha. Vēl viens no jūsu viltus karaļiem.
Karš beigsies, kad nodevēju
galvas karāsies virs vārtiem.
Un ne ātrāk.
Uzklausiet Dīrona lūgumu:
sadaliet valsti.
Lai karaliene valda pār Kroņa zemēm, Ziemeļiem,
Ieleju, Trejžuburi.
Un ļaujiet Dīronam valdīt no Senpilsētas.
Ai, lūdzu!
Ļaujiet nobeigt šo dienvidu pienapuiku ķerli.
Valsts reiz bija septiņās daļās -
pirms Iekarotāja, kad bijām sašķelti...
- Beidziet! - Mans kungs Roka!
Man likās, ka Haitaueri jums nogriezuši arī mēli.
Haitaueram taisnība.
Vēl daudzi dižie nami turas
pie Lielās padomes noteiktā:
ka sieviete nevar valdīt.
Jūsu sievai liedza kroni, Korlīs.
Rinīra sagrāba troni ar pūķu baru, viņas vara nav apstrīdama.
Karalienei ir daudz pūķu. Bet dižie nami vēl šaubās.
Pavalstnieki nejūtas droši - un pamatoti.
Īmonds ar Vagāru nav notverti.
Dodiet Dīronam Senpilsētu.
Ieceliet par Āru pavēlnieku.
Dīrons nebūs karalis.
Bet viņš ar savu pūķi var būt Dienvidu sargs.
Tas netika piedāvāts.
Sapreciniet ar Rīnu. Sadziedējiet plaisu starp namiem.
Ar Karaļostas,
Āru, Ziemeļu, Upeszemju un Ielejas spēkiem
Rinīra ātri pakļaus Rietumus un Vētrasgalu.
Un ko teiks Uzurpators Īgons, kad dzirdēs par šo norunu?
Viņš kaut kur ložņā ar savu sakropļoto pūķi.
Puscepts, bet gatavs valdīt -
pēc paša domām.
Tas ir jaunums?
Cik skumji, ka brālis nostājas pret brāli.
Īgons un Īmonds būtu savienības ienaidnieki.
Savienība?
Es nebūtu jūs turējis par nodevēju - vēl ļaunāk, par gļēvuli.
Ko karaļpuisēns jums piesolījis par uzticību?
Mieru.
Jums priekšā šķiras divi ceļi, Dīmon. Bet abi ved uz vienu mērķi:
Rinīra Dzelzs tronī, karaliene pār Septiņām valstībām.
Jums tikai jāizlemj...
ko gribat no šī kara.
Uzvaru -
vai kalnu beigtu Haitaueru.
Kā jums šķiet?
Jūs laupīsiet dzīvību tūkstošiem...
Valdīs vienīgi Rinīra.
Pār andaliem, pirmļaudīm, ubagiem,
zagļiem un tādiem gļēvuļiem kā jūs.
Un jauna Valīrija celsies no viņas pusbrāļu uzurpatoru
un Senpilsētas Haitaueru pelniem.
Jūs nācāt pie manis ar miera karogu,
tāpēc ļaušu izvēlēties:
mirt šeit vai aiz tiem mūriem, kā žurkai klājas.
Kungs Korlīss ir mans gūsteknis,
Haitauers var iet un ziņot brālēnam par mūsu ierašanos.
Augšā! Augšā!
Nesiet kāpnes un tarānus, stājieties uzbrukumam!
Pirmais, kas vilcināsies,
tiks piesiets priekšā manam zirgam!
Tas nevar būt.
Tu esi miris.
Es esmu dzīvs!
Stulbeni.
Brāli. Brāli.
Es lūdzu tavu piedošanu.
Piedošanu?
Man vajadzētu tevi uzšķērst.
Likt Saulessārtam tevi sadedzināt.
Bet lēni.
Lai redzu, kā tava āda
čurkst un lobās.
Tu, brāļkāvi.
Uzurpator.
Tu, draņķi.
Nē.
Nē, nē, nē.
Nē, nē, nē, nē nē! Man pienācās to izbaudīt! Ko tu dari?!
Pretojies!
Es gribēju to, kas bija tavs, un nospriedu, ka nederi tronim.
Es mēģināju tevi nogalināt.
Tev pienāktos nolemt mani nāvei.
Stulbeni.
Celies.
- Lidosim uz Tambltonu. - Mans princis to nevar.
Pūķis ir viņu pametis.
- Kas viņa ir? - Mana saderētā.
Vai tu kaut zini, kas tur notiek?
Nē.
Rinīra paziņoja, ka esmu beigts.
Un pēc tavas nozušanas
mazais perdelis Dīrons nolēma, ka viņš būs karalis.
Tāpēc darīsim lūk, ko:
sameklēsim Vagāru...
un lidosim
nolikt ierindā Dīronu un sūdapakausi Ormundu.
Un tad mēs visi iesim ieņemt Karaļostu zem mana karoga.
Un varbūt,
kad Rinīras galva rotās pīķi un es atkal sēdēšu Dzelzs tronī...
Īmond...
Varbūt tad...
es tev piedošu...
ka mēģināji nobeigt mani.
Bez lielajiem vārtiem ir vēl viena ieeja.
Pamesti vārti ziemeļaustrumu pusē.
Ir saceltas baļķu aizsargsienas, bet tās nav pabeigtas.
Ir vājākas vietas. Īpaši dienvidaustrumos.
Vienkārši.
Es sadedzināšu vārtu nocietinājumus.
Kad ceļš būs brīvs,
priekšpulks uzbruks Karaksa aizsegā.
Ulfs ar Sudrabzvīņu sargās aizmuguri.
Rinīras karogi šovakar plīvos pāri cietoksnim.
Saudzējiet pilsētu un tās ļaudis.
Valstība skatās.
Karalienes žēlastība nav apstrīdama.
Garlaicīgi.
Mans princi.
Valdnieki. Kustība pie mūriem.
Ienaidnieks papildina savas rindas...
ar bērniem.
Dievi.
- Cik daudziem? - Dučiem.
Nocietinājumu garumā.
Un es visu neredzēju.
Viņš jūs pārbauda. Izaicina sūtīt cīņā pūķi.
Gļēvais draņķis.
Kungs Roderik, vēl gribat mirt par karalieni?
Ar lielāko prieku.
Vediet sirmbāržus ar ziemeļnieku cīņas garu pāri mūriem
un atveriet vārtus.
Bet nemirstiet, kamēr neesat tos atvēruši.
Vispirms vārti, tad nāve.
Valdnieks Oskars komandēs flangu.
Sīrs Garibalds - rezervi.
Vidus ir mans.
Šis ir Septītnieka nams.
Ieroči nedrīkst šķērsot tā slieksni.
Karaļostas ļaudis pulcējas,
lai uzzinātu, kam lemts viņus vadīt.
Jūs viņiem atbildēsiet, visu priekšā mani iesvaidot.
Es jums jau teicu, ka tas nav iespējams.
Un tagad, kad Īgons ar savu pūķi ir augšāmcēlušies,
nevar vēl skaidrāk saprast,
ko dievi lēmuši - princese.
Karaliene.
Vecais aizmirsis.
Man galvā ir mana tēva kronis, un es sēžu viņa tronī
ar sešiem pūķiem pie kājām.
Otrreiz jūs mani nenoliegsiet.
Jums var būt seši pūķi, bet man ir septiņseju dievs.
Es nenostāšos pret viņu gribu.
Tad atzīstat sevi par nodevēju.
Esmu Augstais septons.
Aizskart mani nozīmē pieteikt karu Zvaigžņotajam septam!
Nolemt savu dvēseli dziļākajai no Septiņām ellēm!
Jūsu asinīs ir Senā Valīrija.
Jūs tiesā augstāki dievi.
Viņiem šis nams
ir tukšs mūrakmeņu krāvums.
Mēs stāvam uz svētītas zemes!
Te ir patvērums!
Pirms savas nāves
mans tēvs, Viserīss Mierīgais,
mani izraudzīja.
Ne slepeni,
bet ceremonijā.
Simtiem valdnieku ceļoja simtiem līgu,
lai zvērētu man uzticību dievu un cilvēku priekšā.
Bet mans laiks jau bija nolemts.
To pareģoja jau ilgi pirms Viserīsa laika.
Viss sākās ar Postu,
kad uguns un elle iznīcināja Seno Valīriju un tās ļaudis.
Man vajag Ulfu Pūķujātnieku.
Ejiet tur. Meklējiet!
- Izglābās tikai Tārgārjeni. - Kur viņš ir?
Izdzīvoja tikai mana ģimene.
Dievi atsauca manu senci
Īgonu Iekarotāju
uz Septiņām valstībām,
lai apvienotu sašķeltu valsti zem viena melni sarkana karoga.
Viņu sauca par Cilvēku pasaules aizstāvi.
Viņa pienākums bija to sargāt
no senas, ļaunas tumsas, kas gulst tālu Ziemeļos.
Aiz Mūra. Aiz Ziemas zemēm.
Un tikai pūķu varenais spēks var stāvēt tam pretī.
Iekarotājs šo svēto pienākumu nodeva
saviem pēctečiem. Vecajam Karalim Džihirīsam.
Tad manam tēvam, un tad man.
Haitaueri pareģojumu nevar piepildīt.
Lai jūsu pasaule izdzīvotu,
man jāgaismo ceļš.
Jo es esmu Ļaužu Vairogs.
Es esmu Rinīra Izraudzītā.
Es esmu Apsolītais princis.
Kungi, valdnieki!
Mežoņi un slepkavnieki!
Vai dzīvosiet vai mirsiet,
jūs pieminēs hronikās kā tos, kas aizsāka Haitaueru galu!
Nežēlojiet!
Nepiekāpieties!
Es no jums prasu tikai ļaunāko!
Ejiet.
Kaujiet.
Aiziet!
Asmens uz priekšu...
vēders uz iekšu!
Katapultas, esiet gatavi!
Strēlnieki! Stiegras!
- Gatavi! - Vietās!
Laidiet!
Sūtiet savas draņķa bultas, puišeļu grābstītāji!
Šaut!
Valdniek.
No Ulfa nekur nav ne miņas. Viņš ir aizbēdzis.
Valdniek! Kauja sākusies.
Vai tiešām?
Jā, valdniek.
Dīmons Tārgārjens noraidījis karaļa Dīrona vēlmes.
Vēlmes?
Runā!
Karalis Dīrons
sūtīja sīru Gveinu vienoties zem miera karoga.
Viņš atbrīvoja Jūrasčūsku, kā daļu no norunas.
Turpiniet meklēt. Atrodiet Ulfu Pūķujātnieku!
Kur ir princis? Karalis.
Kāpnes, kāpnes!
Eļļu!
Uzbrukumā!
Dienvidu mūris!
Pie mūra!
Aizdegt grāvjus!
Augstība, es nevaru atrast sīru Ulfu Balto.
Kā tas ir - nevari atrast?
Viņam ir ļoti liels pūķis.
Piedodiet, Augstība. Viņš nav pie sava pūķa.
Šaut!
Tornī!
Meklējam draņķa vārtus, puiši!
Ejiet.
Zobenus!
- Beidziet nost! - Uz priekšu!
Tas nav Hjū Āmura pūķis?
Hjū bija jāsargā Karaļosta.
Uzziniet, kas par lietu!
Vidus! Pie manis!
Karaks!
Palieciet vietās!
Pūķis!
Notrieciet jātnieku!
- Kustieties! Ejiet ārā! - Ātri!
Ātri!
Nost no ceļa!
Prom!
Uzbrukumā!
Šaut!
Uz Lielajiem vārtiem!
Vārti ir vaļā, puiši.
Un mēs vēl esam dzīvi!
Atrodiet karaļpuišeli. Kustiet!
Ejam!
Es ņemšu Haitaueru.
Velciet ārā!
Nāc šurp!
Nāc ārā!
Pretīgais plenci!
Tev tikai vajadzēja sēdēt draņķa pūķa mugurā!
Viņi ir pāri mūriem!
Tu stulbais, nejēdzīgais pabira!
Tevis dēļ varam visu zaudēt.
Tagad ej atpakaļ pie sava zvēra.
Dari, kā tev ir likts!
Ormund Haitauer!
Kata, kur tu esi?
Kata!
Ormund Haitauer!
Brāļkāvi!
Bērnu kāvēj.
Neticīgais!
Sīr Ulf! Princis Dīmons lika gādāt,
lai jūs ar savu pūķi esat...
Dīron!
Jums neizdevās.
Dīmons ir ieņēmis pilsētu.
Tu iesi bojā.
Bet mani nesauks par gļēvuli.
kas ticēja, ka tikai nāvē var atrast slavu.
Nemirsti Ormunda patmīlas dēļ.
Manu zēn.
Manu zēn, lūdzu.
Lūdzu!
Nenāciet.
Tev nāksies tikt man garām.
Tur viņš ir.
Ormunda figūra uz galdiņa.
Varbūt mēs šodien nemirsim.
Tīru ceļu!
Kārtīgs izdrāziens. No ziemeļiem.
Pakaļā visus.
Nē! Nē!
Kusties! Glābies!
Kur tu esi?!
Ulfs mūs nodevis. Pilsēta zaudēta.
Mēs ejam prom.
Dīron.
Kata.
Kata!
Augstība!
Tulkoja: Ralph Ballesteros Iyuno