ДОМЪТ НА ДРАКОНА
Трябва да видя кралицата.
Ваша милост.
Той е възкръснал.
Кой? - Егон.
Слънцеплам е жив.
Вън!
Слънцеплам е мъртъв, гние в пустошта.
Седни.
Егон изгорил войската на Мутън при Врански приют.
И после отлетял...
Не знам къде.
Поддръжниците му вече са изпратили гарвани из владението
с вест, че кралят се завръща.
Според народа е знак от боговете, че Егон е предопределен да царува.
Той и драконът му са възкресени, за да си върнат трона.
Сега поданиците ми се събират пред Голямата септа и молят боговете
да им кажат кой е призван да ги управлява,
за какво тогава се борих и страдах?!
Ренира.
Малките богове нямат думата за това какво предстои.
Ние сме кръвта на Стара Валирия.
Държиш абсолютната власт в ръцете си.
Трябва само да я упражниш.
Проклетият Визерис!
Той ме постави в това положение.
Пророчеството ме изпитваше пак и пак
и аз посрещах всяко предизвикателство.
Това е твоето изпитание.
Сега.
Време е да действаш.
Владението разбира само от сила.
Знаеш го открай време.
Бъдете нащрек за драконите на Егон.
Нареди на Хю да застане на пост с Вермитор пред Драконова яма.
Завземи Тъмбълтън.
Претърси къща по къща,
изкарай всички войници на Хайтауър
и ги избий до крак.
Владението гледа.
Не ме превръщай в чудовище.
С най-голямо удоволствие, Ваша милост.
Щом Ормунд и Дерон умрат,
ще надуша къде е подлото сърце на Егон и ще го убия със собствените си ръце.
Ваша милост, имали планове за спасяването на Морската змия?
Ще го спасите, нали?
Баща ти ще претърси Тъмбълтън за Морската змия,
щом градът беше превзет.
Дотогава вече ще е мъртъв. Изпратете ме сега.
С Адам сте нужни тук, да пазите града,
ако слуховете са верни и Слънцеплам е бил съживен.
Корлис е вашата Ръка, най-старият ви съюзник.
Не желая зло на дядо ти, но той направи своя избор
и сега ние трябва да платим цената му.
Вината е ваша.
Какво?
За това, че лорд Корлис беше там и го заловиха.
Как смееш!
Винаги се отнасяте така към тези, които ви служат.
С Адам не си дадохме миг почивка,
излитахме безброй пъти да дирим враговете ви,
а в замяна получихме само гнева ви.
Да, защото излитанията ви бяха напразни,
враговете ми в това време успяха да съберат сили.
Ако имате полза от някого, го използвате.
Ако ли не, го изоставяте, както направихте с Рена.
Сега тя е съсипана, както и дядо ми.
С право можех да изоставя и теб след Гърлото.
Може би.
Но се нуждаете от дракона ми.
Безочливо дете.
Не бива да виня теб, безочието е в кръвта ти.
Както сестра ти наскоро ни напомни.
Добро утро, ваши благородия!
Добро да бъде!
Доплавахме през нощта от Дрифтмарк,
щом научихме, че нашият адмирал е заложник на Хайтауър.
Кралицата ви повика, за да охранявате Кралски чертог.
Ако се подчиним, господарят ни може да умре.
Лорд Корлис знаеше какви са рисковете.
Щеше да иска да ценим веларионската чест повече от живота му.
Кой си ти, за да казваш какво желае господаря ни?
Най-големият му жив син.
Посочен за наследник.
Вашият Лорд на приливите, който е бил и ще бъде.
Отворете портите!
Кръгом!
Ходом марш!
Това...
всичкото...
е за теб.
Забележително, нали?
Но...
трябва да бъдеш направен рицар,
преди да бъдеш коронован за крал.
Коленичи.
Дерон Таргариен, кълнеш ли се пред очите на богове и хора
да защитаваш тези, които не могат да се защитят сами?
Влизай вътре!
Да браниш всички жени и деца.
Да се подчиняваш на предводителите си, на сюзерена си.
Залостете портите!
Да се биеш смело при нужда.
Да изпълняваш всяка поставена ти задача,
Готови. - била тя трудна...
Вдигай! - ... скромна или опасна?
Стой!
Заклевам се.
Тогава стани рицар.
Сър Дерон Дръзкия.
И осветявай пътя.
Войските на кралицата на копелетата са пред портите.
И на заколение ги води чичо ѝ.
Не, любовникът ѝ.
Не, съпругът ѝ.
Проклетият Демон Таргариен.
И драконът му. - Разбира се, че има дяволски дракон.
Но няма да го използва.
Откъде знаеш?
Неговата съпруга, кралицата, няма да му разреши.
Ренира държи Демън на къс повод
като кучка в кучкарника.
Още една бира за повелителя на дракони.
Принцът ренегат скоро ще трепери
пред могъщия и ужасен лорд Улф Белия!
Ваша милост.
Ваша милост, случило ли се е нещо? - Какво има?
Принцеса Хелена.
Още отказва да се храни.
Мейстерите се тревожат за здравето ѝ, особено за бебето в корема ѝ.
Извикайте сър Алин.
Искам пълна охрана до Голямата септа.
Там, днес, висшият септон ще ме помаже
и ще благослови царуването ми пред всички в Кралски чертог.
Няма да има съмнение кого боговете са избрали да управлява.
Тутакси, Ваша милост.
Това ли е всичко?
Не.
Какво е това?
Ваши благородия?
Ваши благородия!
Господарке, простете за суматохата.
Не ни дадоха много време. - Време за какво?
Уредено е да се качите на борда на "Целувката на русалката".
Привечер отплавате за Пентос.
Натоварена съм да ви известя, че службата ви тук приключи.
Служихте вярно на кралицата и владението
и Нейна милост иска да ви се отблагодари.
Ще ви бъде дадено достатъчно злато за имение и слуги.
Побързайте.
И аз не разбирам, господарке.
Часът изтече, господарке.
Трябва да ви върна в покоите ви.
Насам, принцесо.
Не вярвай на кралицата.
Егон се завърна. Драконът му е жив.
Нероденото ти дете е заложник,
плячка, която ще ѝ даде власт...
Върви! - над враговете ѝ.
Никога няма да те пусне. - Достатъчно, казах.
Помниш ли? - Не, не!
Помниш ли?
Помогни ми.
Не бой се.
Жив си.
Ето. Изпий го.
Ще ти донеса пак след час.
Тя ме отрови.
Разбра, че си сам на света.
Това е общото помежду ни.
Но аз не искам повече да страдам.
А ти?
Какво те е грижа дали съм сам?
Дали съм жив или мъртъв?
Аз съм братоубиец, Алис.
Брат ми загина от моята ръка.
Осъден съм заради греховете си и обречен да страдам.
Трябва да ме оставиш.
За да не те застигне моята съдба.
Драконът Балерион изгорил това място,
за да затрие потомството на лорд Харън.
Но потомството му не можело толкова лесно да бъде затрито.
Дете...
Момче...
Оцеляло.
Ужасно обгорено, но живо.
Майка му била готова на всичко, за да го спаси.
Напразно викала майстери от всички краища на Седемте кралства.
Тогава прибягнала до по-стари лекове.
Открила заклинания по-древни от земята.
Церяла го със създания, които живеели в горите.
Но нямало лек срещу драконовия огън.
Когато момчето си отишло...
И тя се опитала да си иде заедно с него.
Но тогава научила цената.
Открила, че е прокълната да живее.
Да остане в пределите на древните речни царе.
Прокълната, че споделяла алчността на Харън.
Отнели ѝ името, титлата, замъка.
И била осъдена да служи на всеки голтак, дошъл тук да го управлява.
От тогава са изминали сто години.
Дълго време е да си сама.
Трябва да ядеш, сестро.
Мисли за бебето.
И ти мислиш за него сега, а?
Казваш, че е момче?
Знаеш ли го със сигурност?
Погледни ме.
Не мисли, че ще ти сторя зло.
Мислиш ли, че животът не е нищо повече от това да не си мъртъв?!
Баща ни щеше да те намрази заради това.
И при все това не стори нищо, за да го предотврати.
Стремях се да следвам философията му,
докато не разбрах, че това ще погуби владението...
Има един бръмбар, който се появява в началото на лятото.
С много цветове е.
Синьо, златно, мораво.
Прилича на костенурка.
Виждала ли си го някога?
Не бих казала.
Среща се само в Кралски чертог.
Храни се с изпражненията на други създания.
Красив е.
На лято ще ми го покажеш.
Не те е грижа.
Преструваш се.
Всички неща, за които те е грижа, са грозни.
Това място...
е грозно.
Ти самата.
Грозна. - Яж.
Или ще ме принудиш да взема мерки.
Не.
Не. Не!
Не! Не! Не!
Не! Не!
Братко.
И ти ли тръгваш към Тъмбълтън? - Не.
Днес ще съпровождаме кралицата.
Къде отива?
Вестта за завръщането на Егон тласна кралицата по лош път.
Наказа Бела и я затвори в Цитаделата.
Знаеше ли го?
Опасни времена са и не ми е работа да разпитвам Нейна милост.
Защо ли да го правиш?
Баща ни го чака бесилото на Хайтауър,
а Ренира те издигна на негово място.
Славен възход за копеле.
Имам един стремеж и той е да изпълнявам дълга си.
Готови!
Строй се!
Марш!
Богове!
Как ще се бием с всичките?
Смело и безсмислено.
По местата, момчета.
Вървете напред. Заемете местата си.
Вървете. Бъдете смели.
Сложете момчетата отпред да ги виждат.
Господарю, Улф не се е явил.
И не е с дракона си.
Вземи по десетина души от всеки пост. Претърсете града. Намерете го.
Върви! - Нещо не е наред.
Да.
Всички ще умрем.
Не.
С чичо.
С Рокстън са скроили таен план.
Дори на мен не каза какъв.
Какъвто и да е бил... - Съжалявам, господарю!
Явно се проваля.
Моля ви!
Не ме карайте. Не искам да го правя.
Трябва да полетя срещу врага.
Не.
Всички тези мъже, момчетата, са тук заради мен.
Няма да ги оставя да се бият сами.
Какъв е смисълът, момче?!
Да се наредиш сред безбройните трупове на Ормунд?
Какъв избор имам? Да се бия или да бягам.
Може би има и друг.
Дракон!
Ездачът на дракони Улф!
Търся Улф Ездача на дракони!
Улф!
Ето ги момчето крал на лорд Ормунд и неговият верен оръженосец.
Млъквай!
Дрифтмарк е в руини, от наследството ти нищо не остана.
Но крал Дерон, с цялата си щедрост и мъдрост,
може да ти осигури по-богати бъднини от тези, които Ренира ти е подготвила.
Едната чест ми остана.
Мислиш ли, че ще я продам за пари на Хайтауър?
Много добре.
Трудният път, тогава.
Отдръпнете се!
Разчистете пътя!
Дръпни се!
Назад!
По-живо!
Дръпни се!
Назад!
Отдръпни се!
КРАЛИЦА НА КОПЕЛЕТАТА
Сега ти си мой наследник, Джофри.
Предавам ти дълг, който е нещо повече от царуване.
Дядо ти ми разказа едно предание.
Разказано му било от Стария крал.
И аз го разказах...
на брат ти...
след като се възкачих на престола.
Тъмбълтън, ваши благородия.
Най-сетне.
Ако не беше Коул, щяхме да сме тук преди две недели.
Лесно е да го забравиш.
Разкажи ми как умря. - Зле.
Принце, ваши благородия, приближава се рицар на Хайтауър.
Е, и? Убий го.
С лорд Корлис.
Принц Демън.
Аз съм сър Гвейн Хайтауър.
Добра стига!
Майната ти!
Виждал съм повече мръвка по ножа на касапин.
Може ли да го убия?
Вече познавате лорд Корлис. - Добре ли си?
Достатъчно добре.
Е? Говори.
Братовчед ми Ормунд си е загубил ума.
Ще умре, но няма да се признае за победен. - Ами ти?
Е, аз не съм сляп.
Знам, че няма да преживеем деня, ако нападнете.
Като знак на добра воля...
ви връщам Ръката.
Поне четири пръста от него.
Дойдох да прося мир.
Да отправя молба към вас от името на Дерон Таргариен.
Последният от династията ви самозвани крале.
Войната ще свърши, щом главите на предателите
щръкнат на копия над Кралската порта.
Не и преди това.
Чуй настойчивата молба на Дерон.
Раздели владението.
Нека кралицата владее земите на Короната, Севера, Долината,
всички земи, напоявани от Тризъбеца
и да остави Дерон да царува от Староград.
О, моля ти се!
Дай да убия това мръсно сукалче от юга.
Владението някога било Седем кралства,
преди Завоевателя, когато сме били разделени, но мирно...
Спри! - Драги ми лорд Ръка,
реших, че Хайтауър са ти отрязали и езика.
Хайтауър не греши.
Има големи домове, които още държат на традицията,
постановена от Великия съвет,
че жена не може да царува.
Твоята съпруга беше подмината, Корлис.
Ренира завзе трона с орда дракони.
Властта ѝ вече е непоклатима.
Кралицата има много дракони, да, но големите домове се колебаят.
Поданиците ѝ не се чувстват в безопасност, а и няма как.
Емонд и Вагар още са на свобода.
Дай на принц Дерон Староград.
Обяви го за върховен господар на Предела.
Дерон никога няма да е крал,
но той и дракона му могат да са пазители на Юга.
Не това предлагах.
Ожени Дерон за Рена. Заличи разрива между вашите домове.
С обединените сили на Кралски чертог,
Предела, Севера, Речните земи и Долината
Ренира бързо ще подчини Запада и Бурните земи.
И какво ще каже самозванецът Егон, щом чуе за пакта?
Мотае се някъде наоколо с осакатения си дракон,
наполовина опечен, но все пак готов да царува.
Или поне той така си мисли.
Не го ли знаеше?
Трагично е да видиш брат да се изправя срещу брата.
Егон и Емонд ще бъдат врагове на този нов съюз.
Съюз?
Не те мислех за предател, Корлис, още по-малко - за мерзавец.
Какво ти обеща момчето крал, за да му станеш васал?
Мир.
Два пътя имаш ред теб, Демън, но и двата водят до един край.
Ренира седи на Железния трон и управлява Седемте кралства.
Остава само да решиш...
какво искаш ти от тази война.
Победа?
Или планина мъртви Хайтауъри.
Ти как мислиш?
Най-безмилостно би погубил живота на...
Друг няма да царува, освен Ренира.
Предопределената кралица на Андалите, Първите хора,
на просяци, крадци и страхливци като теб.
Нова Валирия ще се издигне от пепелта на нейните самозвани полубратя
и на Хайтауърите от Староград.
Дойде при мен под знамето на мира
и затова ще ти дам избор.
Умри тук или умри зад тези стени като плъх, какъвто си.
Лорд Корлис е мой пленник.
Хайтауър да върви да извести братовчед си, че идваме.
Ставай! Ставай!
Донесете стълбите и тараните и се пригответе за настъпление.
Следващият, който забави атаката,
ще бъде вързан отпред на коня ми!
Не може да бъде.
Ти си мъртъв.
Жив съм.
Глупак.
Братко. Братко.
Моля те за прошка.
Прошка?
Трябваше да те посека на две.
Трябваше да накарам Сънцеплам жив да те изгори.
Но бавно.
За да виждам как кожата ти...
се свлича и става на мехури,
братоубиец такъв!
Самозванец такъв!
Мерзавец такъв!
Не.
Не, не, не.
Не, не, не! Трябваше да се зарадвам. Какво ти става?
Бий се с мен!
Ламтях за това, което ти имаше и отсъдих, че не си достоен за короната.
Опитах да те убия, за да заема мястото ти.
Имаш право да ме осъдиш на смърт.
Мамицата ти!
Стани!
Отиваме в Тъмбълтън. - Принцът не може.
Драконът му го изостави.
Кой е тази? - Годеницата ми.
Знаеш ли какво става извън този замък?
Не?
Ренира ме обяви за мъртъв.
И след като ти изчезна,
малкият никаквец Дерон решил той да бъде крал.
Ето какво ще направим.
Ще намерим Вагар,
ще отлетим до Тъмбълтън
и ще дадем да се разберат на Дерон и на онзи лайнар Ормунд.
После всички ще тръгнем към Кралски чертог под моето знаме.
И може би,
щом набучат главата на Ренира на копие и аз седна отново на Железния трон...
Емонд...
Може би тогава...
ще ти простя...
че се опита да ме убиеш, проклетнико!
Освен главната, има още една
неизползвана порта от североизточната страна.
Вдигнали са дървени бойници, но укрепленията им са недовършени,
има уязвими места, особено стените от североизток.
Лесна работа.
Ще изгоря бойниците над главната порта.
Щом съпротивата бъде преодоляна,
челните редици ще атакуват под закрилата на Караксес.
Улф и Среброкрил ще пазят отзад.
Знамената на Ренира ще се веят над крепостта до свечеряване.
Погрижи се градът и жителите му да не пострадат.
Владението гледа.
Репутацията на кралицата трябва да остане ненакърнена.
Скука.
Принце.
Ваши благородия, раздвижване по стените.
Врагът увеличава числеността си...
с деца.
Богове!
Колко? - Много.
По протежение на бойниците.
Толкова можах да видя.
Изпитва те, принце. Предизвиква те да използваш дракона си.
Безгръбначни мерзавци.
Лорд Родерик, още ли си готов да умреш за кралицата ни?
Изгарям от нетърпение.
Превземи със сивите бради стените,
сразете ги със северния боен дух
и отвори портите отвътре.
Но никакво умиране преди да отвориш портата.
Ясно. Отварям я и умирам.
Лорд Оскар ще води фланга, както е по план.
Сър Гарибалд поема резерва.
Центърът е мой.
Това е домът на Седемте.
Оръжие не може да прекрачва прага му.
Народът на Кралски чертог се събира,
за да разбере кой е предопределен да ги води.
Ще им дадеш отговора, като ме помажеш пред очите на всички.
Вече ти казах, че е невъзможно.
А сега, когато Егон и драконът му бяха възкресени,
няма по-ясен знак
кого боговете са избрали да царува, принцесо.
Аз съм кралица.
Старците забравят.
Нося короната на баща си и седя на неговия трон
с шест дракона в краката ми.
Няма да ми откажеш правото втори път.
Може да имаш шест дракона, но аз имам седмолик бог.
Не мога да се опълча на волята им.
Тогава значи се обявяваш за предател.
Аз съм висшият септон на вярата.
Да ме убиеш значи да обявиш война на Звездната септа.
Да прокълнеш душата си в най-дълбокия от седемте ада.
Ти си кръвта на Стара Валирия.
Отговаряш пред по-висши богове от неговия.
За тях този дом...
е празен градеж от тухли и камъни.
Стоим върху свещена земя.
Място за убежище.
Преди да умре...
баща ми Визерис Миротвореца
ме определи за свой наследник.
Не тайно,
а официално.
Стотици лордове пропътуваха стотици левги,
за да се закълнат на мен пред богове и хора.
Но моето царуване вече беше предопределено.
То било предсказано много преди Визерис да се роди...
Започнало с Погибелта...
когато адът избухнал в пламъци, за да погуби Стара Валирия и нейния народ.
Трябва ми ездача на дракони Улф!
Влизайте. Намерете го.
Само Таргариените оцелели.
Къде е той?
Само моят род бил пощаден.
Боговете призовали моя предтеча
Егон Завоевателя
в Седемте кралства,
за да обедини разпокъсаното владение под червено-черното знаме.
Те го нарекли закрилник на света на хората.
Негов дълг бил да го брани
от древна и зловеща тъма, която се издига далече на север,
отвъд Стената, отвъд Земите на зимата
и само мощта на драконите може да я възпре.
Завоевателя предал тази свещена мисия
на избраните си потомци, на Стария крал Джехерис,
после на баща ми, после на мен.
Династия Хайтауър не може да изпълни пророчеството.
За да оцелее светът ви...
аз трябва да осветя пътя.
Защото аз съм Щита на народа.
Аз съм Ренира Избраната.
Аз съм Принцът, който беше обещан.
Благородници! Рицари!
Диваци и главорези!
Без оглед дали ще живеете, или умрете днес,
вие ще останете в преданията като сложилите началото на края на Хайтауър.
Никаква милост!
Бъдете безпощадни!
Не искам най-доброто от вас. Искам най-лошото!
Върви!
Убий ги.
Добре, момчета!
Вадете мечовете!
Приберете коремите!
Обсадни машини, готови!
Стрелци, вадете!
Хайде, давайте!
Пускайте шибаните си стрели, мерзавци, посягащи на малки момченца!
Пускай!
Господарю.
Няма ни вест, ни кост от Улф. Избягал е.
Господарю, битката започна.
Не думай.
Да, господарю.
Явно Демън Таргариен не е приел условията на крал Дерон.
Условия?
Говори.
Крал Дерон изпрати
сър Гвейн да сключи примирие с врага.
Освободи Морската змия като част от сделката.
Продължавайте да търсите. Намерете ездача на дракони Улф.
Назад! Отдръпни се! - Направи път!
Къде е принцът? Кралят?
Стълби! Стълби!
Вряла мазнина!
Напред!
Южната стена!
Стената!
Запалете рововете!
Ваша милост, не мога да открия сър Улф Белия.
Как така не можеш да го откриеш?
Той има много дълъг дракон.
Простете, Ваша милост. Не е с дракона си.
Кулата!
Давай! Да намерим портата, момчета!
Убийте ги.
Вадете мечовете!
Убийте ги! - Напред!
Това драконът на Хю Чука ли е?
Хю трябва да пази Кралски чертог.
Разбери защо е тук.
Център! Строй се зад мен!
Караксес!
Заемете позиции!
Дракон!
Свали ездача!
Давай! Слизай! - Давай!
Давай!
Пазете се!
Дръпнете се!
Напред!
Към главната порта!
Значи портите са отворени, момчета.
И още сме живи, мътните го взели!
Намерете ми момчето крал. Вървете!
Аз искам лорд Хайтауър.
Изведете го!
Ела тук!
Излизай!
Ах, ти, жалък пияницо!
Трябваше само да седнеш на скапания си дракон!
Зад стените са!
Безполезен долен негодник!
Заради теб може да загубим всичко.
Сега се качвай на звяра.
Прави каквото ти се казва!
Ормунд Хайтауър!
Кат, къде си?
Кат!
Ормунд Хайтауър!
Родоубиец!
Детеубиец!
Варварин!
Сър Улф, принц Демън нареди
да се погрижа ти и драконът ти...
Дерон!
Преговорите се провалиха.
Демън завладя града.
Ти ще умреш.
Но няма да бъда запомнен като мерзавец.
Бил съм се редом с други смелчаци,
които вярваха, че смъртта е единственият път към славата.
Не умирай заради суетата на Ормунд.
Моето момче.
Моето момче, моля те.
Моля те!
Назад!
Ще трябва да минеш през трупа ми.
Ето те и теб.
Фигурата на Ормунд на дъската.
Може и да оживеем.
Направи път!
Това значи да ти го турят от север.
Майната ви и на двамата!
Бягай! Скрий се!
Къде си?
Улф се обърна срещу нас. Градът е загубен.
Оттегляме се.
Дерон...
Дерон.
Кат.
Кат!
Кралице!
Превод: Анна Христова IYUNO
Превод: Anna Hristova