Gode nyheter, lord Ormund.
Krigen er over, dine allierte er spredt, og nevøene dine har flyktet.
Det er en ny dronning, og hun sitter på farens trone.
Vi har hørt ryktene.
Men på veien svermer rykter som fluer.
Dronningen har tilbudt å skåne deg og hæren din.
Bare knel og sverg troskap-
-så kan dere dra tilbake til Oldtown og leve livet i fred.
Kan du bevise påstanden din?
Eller må jeg stole på den uregjerlige prinsens rettskaffenhet og pålitelighet?
Stol på meg eller ei, du vil snart møte sannheten.
Onkelen din Otto møtte den nylig, og Hightower-vakten like etter ham.
-Og hvis jeg vil kjempe? -Det er åpenbart.
Du trenger ikke ødelegge dette hyggelige møtet.
Men jeg må si...
...at jeg tror Ulf gjerne vil slå seg ned i dine værelser i High Tower.
Vil du bli lord av Oldtown, Ulf?
Jeg har ikke noe valg.
For min egen del ville jeg kjempet. Men jeg har mange andre liv å tenke på.
Så, for fredens skyld...
-...overgir jeg meg. -Herlig.
Jeg, Ormund Hightower, lover å være trofast mot dronning Rhaenyra Targaryen.
Jeg sverger troskap til henne.
Et klokt, om enn motvillig valg, lord Ormund.
Dra hjem med hæren din, så blir du skånet.
Felttoget vårt er over.
Vi reiser hjem på Roseroad.
Jeg glemte det nesten.
Myndlingen din...
...Daeron Targaryen. Han blir med meg.
Tar du ham som gissel?
Jeg kan ikke la en av Aegons arvinger spankulere rundt med dragen sin.
Vi skal behandle ham godt, som enhver av Viserys' sønner.
Så lenge du oppfører deg.
Vær modig, unge prins.
Vel møtt, nevø.
Dra hjem.
Luften er full av spøkelser.
De er ikke ulykkelige. Jeg ser meg selv som barn som kommer for...
...å spille en melodi for ham.
Han var sterk da.
Og moren min...
Lord Ormund overga seg.
Vi har den lille prinsen din, men jeg synes at vi burde ha brent alle.
Jeg må rettferdiggjøre min fars tro på meg.
Regjere som han ville ha ønsket.
Vi må uansett begynne.
Jo før jeg krones formelt, jo bedre. Selv om det kreves store forberedelser.
Å huse og mate alle som skal delta.
Organisere turneringene og den store prosesjonen.
Daeron Targaryen, Deres Nåde.
Vi har ikke møttes.
Jeg er halvsøsteren din og vår fars utvalgte arving.
Du har flydd i din brors, tronranerens, tjeneste. Hva har du å si?
-Åpne munnen og snakk med dronningen. -Du er en fange i dette huset.
Behandlingen din vil avhenge av oppførselen og føyeligheten din.
Se på meg. Jeg vil vite hva Ormund visste om konspirasjonen for å nekte meg tronen.
Hva med Aemond eller Aegon?
Hva vet du om bevegelsene deres?
Som du vil. Steng ham inne på et værelse.
Få dem ned!
Han er yngre enn jeg trodde.
Han er en tronpretendent. Du må drepe ham.
Det var Tyland Lannister. Han betrodde seg ikke til meg.
Jeg vet at han ville dele gullet og sende det ut av byen og i sikkerhet.
-Hvilket gull? -Kronens rikdom er stjålet.
-Stjålet? -Skattkammeret ditt er tømt.
Det er nok til en uke eller to.
Litt lenger om du henter gullet fra Dragonstone.
-Men å forvalte hele riket... -Nei. Hva med kroningen min?
-Du må vite noe. -De fortalte meg lite.
-Fordi de stolte lite på meg. -Stoler du på ham?
Jeg tror ikke han vet hvor gullet er.
-Og jeg kan lukte en løgn. -Ingen spurte deg.
Det er min hviskenes mesters plikt å gi meg råd.
Etter Gullet må vi anta at ser Tyland er død.
-Men han må ha sagt det til noen. -Da må det ha vært til lord Jasper.
Ironrod.
Kjære vene.
Omstendighetene våre er...
...uheldige. Men jeg må likevel ha en kroning.
Aegons ble gjort i all hast.
Min må gjøres ordentlig så riket ikke er i tvil om hvem som regjerer.
Jeg tror, min dronning, at å bruke så mye penger mens folket fortsatt lider-
-kan gi dem en vond smak i munnen.
Det handler ikke om forfengelighet, men legitimitet.
Triarkiets flåte er utslettet, men overlevende pirater har gått i land.
De plyndrer landsbyer, tar kvinner og krever enorme løsesummer.
Det er også problemer i byen. Kornkamrene er nesten tomme-
-jorda ligger brakk, og det er lenge til det skal plantes.
-Hvis vi kunne handle... -Det tar tid å gjenopprette rutene.
Og vi har ikke lenger nok skip til å beskytte varene på havet.
Vi må finne korn til brød eller la folket sulte igjen.
Det er en endeløs ulempe at folket absolutt må spise.
En sulten befolkning er farlig, det vet både dronningen og jeg godt.
Hvor mye tid skal vi sløse på bagateller? Krigen er vunnet.
Send enda en ravn til Casterly Rock.
Om Tyland har skjult gull der, får vi et svar fra lady Johanna.
Send bud til alle de store husene.
Fortell dem at dronningen deres krever å hylles.
Minn dem på hvem som styrer riket nå.
Vil du ikke hente det lille rådet ditt hit fra Dragonstone?
Det er mye å ta seg av.
De forrådte meg med sin taushet, om ikke med handling. De er ferdige.
Hvor er Aemond?
Han brant Daemons garnison ved Harrenhal og drepte forvalteren og sønnene.
Og så forsvant han.
Ingen har sett Vhagar på flere dager.
-Det var en kvinne der, en slags mester. -Jeg har ikke hørt om henne.
-Aemond tør ikke å utfordre deg her. -Nei, men dere må finne ham.
Og Sheepstealer også. De er farene. La Baela fly ut og lete.
Begynn ved Harrenhal og meld ifra når de blir sett.
Jeg vil også tilby en dusør for å fange rytterne deres.
-Vi har visst ingen dusør. -Vi finner en.
Enda bedre. Den som dreper Aemond Enøye, får Harrenhal.
Jeg trenger den ikke nå. Hele Riverlands er mitt.
Ja, Aegon hengte alle rottefangerne.
Det er en ære å være beskytteren din, men min plass er hos mennene mine i byen.
Du bør utnevne en dronninggarde raskt.
Daemon finner kandidater. La ham gjøre det.
Min dronning? Rottene har spist seg gjennom et stort stearinlyslager.
Vi har lite talg. Vi må rekvirere en ny forsyning eller sitte i mørket.
-Så rekvirer den. -Ja.
-Ingen kontrollerer... -Unnskyld meg.
-Angående soverommet. -Det må ordnes senere.
-Vasaller fra Hightower styrer Arbor. -Husholdningen må tildeles rom...
-Problemet er penger. -Det holder!
Vi får god tid til å ordne alle detaljer.
Hvor er gullet mitt?
-Gullet ditt? -Kronens gull. Skattkammeret.
-Du må vite noe. -Jeg kan ikke hjelpe deg.
-Skattmesteren fjernet det. -Og dronningen visste ingenting?
De hatet meg fra starten av. Innflytelsen og tilstedeværelsen.
-Far skjulte det for meg. -Virkelig?
Jeg ville tatt deg med til ham, men du drepte ham jo.
Fikk det deg til å føle deg bedre? For tapet av Jace?
Jeg ville heller ha drept Aegon, som moren din og jeg avtalte.
Men her er vi.
Han er borte, og jeg tror ikke på at du ikke visste det heller.
Det gjorde han selv.
Aegon var borte da jeg kom tilbake. Ga ikke Orwyle sin forklaring?
Sin eller din? Ikke behandle meg som en tåpe.
Jeg innrømmer at jeg umulig kan forutse alle Larys Strongs onde planer.
-Hvor er Vhagar? Hvem rir på Sheepstealer? -Jeg vet ikke!
Har ikke Aemond fløyet bort, som jeg lovet?
Slapp ikke vaktene deg inn? Jeg har gjort alt jeg kunne.
Klandrer du meg for mennenes gjerninger?
Du lovte at vi kunne dra. Vi sa det til vaktene. Vi flyktet.
Ingen vet hvordan han ser ut.
Aegon. Han har mange arr og brannsår. Dragen hans er død. Erklær ham død også.
Han kan ikke kjempe. Om Larys vil gjøre ham til konge...
...kan du avvise ham som en bedrager.
Du prøver fortsatt å redde ham.
Du drepte faren min.
Når Aemond er funnet...
...og trusselen mot meg er borte, kan dere dra herfra.
Inntil da kan jeg ikke gjøre noe for Hightowerne.
-Jeg vil ikke bli her inne. -Jeg skal ikke behandle dere dårlig.
Dere får mat og klær og...
...en terne som passer på dere. Dere kan gå i gudeskogen med vakter.
Du får se Jaehaera i en time annenhver dag.
-Det kan du ikke mene, Rhaenyra. -Ingenting av dette gleder meg.
Så jeg må altså håpe på at sønnen min blir fanget og dør?
Ja, tenk deg det.
Erklær at vi fant Aegon død her.
-Et skarpt trekk. -Og hent Joffrey tilbake fra Vale.
Han er den neste i arverekken og må oppdras som min arving.
Jeg vet mye om dette stedet, men har aldri sett det før.
-Er det som du forestilte deg? -Det er både større og mindre.
Jeg gjetter at Alicent ikke avslørte hvor gullet er gjemt.
-Det gjorde hun ikke. -Stoler du fortsatt på henne?
-Hun er en Hightower. -Sant.
Men ville det ikke være tåpelig å tro at det bare er én rotte i et så stort hus?
Jeg er urolig for sønnen, Daeron, som vi holder fanget.
-Vet hun det? -Jeg burde ha hogget av hodet hans.
Han er Aegons arving og en trussel mot deg.
Han er også halvbroren min og har ikke begått Aegon og Aemonds forbrytelser...
Hvorfor skulle jeg ikke drepe ham slik mine egne sønner ble drept?
Ingen kan stoppe deg.
Jeg har enorme problemer, men ingen å stole på ennå.
Hoffdamen min, Elinda?
Elinda Massey er i byen og har tjent oss godt der.
Send bud på henne. Og Mysaria...
...avhør de ansatte. Så diskré som bare du kan.
De som støtter Hightowerne, må erstattes.
Skal bli, Deres Nåde.
God morgen, Deres Nåde.
Velsignelser i kraft av de sju som er én.
Takk for at du kom på så kort varsel.
-Det har skjedd mye de siste dagene. -Det er turbulente tider.
Inntil videre må jeg gi avkall på en ordentlig kroning-
-men jeg vil likevel salves av deg foran folket.
Det er dessverre ikke mulig.
Hvorfor ikke?
For noen måneder siden salvet jeg broren din, Aegon...
...og erklærte at han var den rettmessige kongen foran guder og menn.
Ja. Aegon er død, og nå sitter jeg på tronen.
-Ja, det hevder du. -Påstår du at jeg er en løgner?
Vi har ikke sett levningene hans.
De tause søstre har heller ikke blitt innkalt til å ta seg av dem.
Du må forstå at hvis det har skjedd en eller annen feil...
Det har ikke skjedd noen feil. Jeg er min fars arving-
-og gudene selv har bestemt at jeg skal herske over riket.
Har de ikke opphøyd meg og kastet tronraneren i avgrunnen?
-Det er sant at det har skjedd. -Kunne det skje om de ikke ville det?
En drage kom til meg i nødens stund.
Mine guder beskjeftiger seg ikke med drager.
De er en verdslig magi, skapt i mørket-
-av stolthet og begjær etter makt og straffrihet.
De ødelegger, men de skaper ikke. De kan ikke føre noe godt med seg.
Du har uttrykt deg veldig klart.
La meg gi deg et råd med all respekt. Ikke gjør Troen til fienden din.
Den formaner, trøster og binder folket ditt sammen.
Det er farlig å undervurdere den.
Jeg må tilstå noe du kanskje har gjettet alt.
Alyn av Hull og broren Addam er sønnene mine.
De er født av en kvinne, en skipsbygger, jeg møtte på mine tidligere reiser.
Jeg vedkjente meg dem ikke. Jeg skammet meg.
Jeg ville ikke påføre kona mi noen sorg.
Jeg er takknemlig for at hun tilga meg før hun døde.
Jeg gjettet det ikke.
Men jeg tror jeg ser det nå.
Jeg bebreider deg ikke.
Mange lorder har blandet adelig og lavættet blod.
Sønnene deres er like djerve.
De har vist seg verdig til mer enn de har fått før.
Ja, vi står i gjeld til Alyn for hans mot både i Stepstones og i Gullet.
-Du har vist deg å være en sann leder. -Jeg gjorde bare min plikt, Deres Nåde.
Addam har forsikret meg om at gudene støtter meg.
-Da håpet mitt svant, sendte de meg deg. -Det er en stor ære å tjene deg.
Derfor, min dronning...
...har jeg vedkjent meg mine sønner.
Og jeg vil også gjøre Alyn til min arving.
Jeg ber om at du erklærer dem ektefødt.
La dem bære navnet Velaryon.
Lorder av riket.
For uten dem er slektslinjen min brutt...
...og navnet mitt utslettet.
Det er bra at du har funnet en arving.
Vi har begge lidd store tap, og jeg...
-Jeg unner deg en ny vei fremover, men... -Et ord fra tronen.
Det er ganske enkelt.
-Har du kontroll på nervene, Deres Nåde? -Så godt jeg kan.
Jeg har beilet småfolket på avstand, men aldri stått foran dem som dronning.
-De har virkelig ventet på deg. -Da forventer de også mye.
Vi har knappe ressurser. Jeg vet ikke om jeg kan tilfredsstille dem.
For noen er det nok å si at de har sett en dronning.
Skal jeg hente juvelene?
Jeg vil ikke bruke unødvendig pynt. Jeg må vise styrke. At jeg er klar.
Kanskje sverdet?
Vil ikke det motsi det du ønsker å formidle til de som er i nød?
Godt poeng.
Men likevel.
Kanskje et kjede. For å fremstå høytidelig. Et av disse.
-Faen. -Deres Nåde?
Jeg blør.
-Er du sikker? -Ja. Faen!
-Selvsagt. -Jeg henter noen kluter.
Rhaenyra Targaryen, den første av sitt navn.
Dronning av andalene, rhoynarene og de første menneskene.
Herskerinne over De sju riker og rikets beskytter.
Deres Nåde, jeg er vever og handler med ull.
Det er stor mangel på skinn, og sauene har blitt tatt av dragene.
Kan ikke ullen klippes av før dyret etes? Det virker enkelt nok.
Det ville nok hjelpe, ja, men vi er mange i lauget vårt.
For å gjenopprette ressursene trenger vi en investering.
500 gulldrager.
Når det gjelder sauene, min dronning.
Det utfallet gir oss ikke noe kjøtt. Vi slaktere har ikke noe å selge.
-Fins det ikke noe vilt? -Ikke i mils omkrets.
Alle jegerne er innkalt som bueskyttere.
-Om kronen bare kunne dekke noe... -Kan vi vurdere Kingswood?
Det ville være en modig gest, Deres Nåde.
En som ville fornærmet dine kongelige forfedre.
Hverken kronhjorter eller villsvin, men kanskje kaniner?
Det må diskuteres i et annet forum enn dette.
La neste komme frem.
Jeg er Sylvi, Deres Nåde.
Jeg hadde æren av å hjelpe lady Mysaria i kampen mot tronraneren.
Jeg takker deg og alle her som fortsatte å tro.
Jeg ber ikke om penger-
-men om rettferdighet for folkets lidelser i disse lange månedene.
Blokaden er opphevet. Det er ikke lenge før handelen...
Det var ikke bare blokaden som drev oss ut i nød, Deres Nåde.
Det var de rike. De adelige lordene.
De kjøpte opp alt de kunne og lot ikke noe være igjen til de fattige.
-Er det sant? -Jeg er ikke uskyldig, min dronning.
Det er slik verden er.
Men når høyættede tar de smulene som er og lagrer dem mens de lavættede sulter...
...så er det en sak jeg vil legge frem for dronningen...
...som kom til makten ved å kjempe for folket.
Det er farlig å ville skylde på de rike for byens problemer.
-I en krig lider alle. -Noen mer enn andre.
Som alltid.
Men i tider som disse er det et knippe uansvarlige hender-
-som kan skape uro og opprør.
-Fortjener ikke folket... -For smertene.
...deres herskers omtanke og beskyttelse? Det vil være farlig å bryte den avtalen.
-De ber oss om orden og sikkerhet. -De ber oss om kjøtt og ved til bålene.
Og hvem er "oss" for deg?
Jeg har fortjent plassen ved dette bordet, selv om jeg ikke ble født til den.
-Jeg lar andre avgjøre hva som er best. -Er Baela tilbake?
-Noe nytt om Vhagar og Sheepstealer? -Den eneste dragen hun så, var Sunfyre.
Den er død og råtner bort. Hun flyr igjen i kveld.
-La oss sende Addam med henne. -De kan ikke gjemme seg lenge.
-Du får din rettferdighet. -Jeg får aldri rettferdighet.
Men de smulene jeg kan få av den, vil jeg sluke.
Imens råder jeg deg til å fokusere på problemet...
Det er ikke noe problem. De klager bare over tingenes orden.
Lord Corlys?
-Jeg overlater det til dronningen. -Ubrukelig.
Hva ville faren din gjort?
Holde en festmiddag, tror jeg.
-Det er en stor dag for dere tre. -Vi er beæret, Deres Nåde.
Ulf, hvilket navn skal du bære?
-Targaryen, Deres Nåde. -Absolutt ikke.
-Da har jeg ikke noe navn. -Så finn på et.
Noe med "hvit"?
Bra. Og du?
Jeg er smed, Deres Nåde. Jeg kaller meg Hammer.
Hammeren Hugh.
Ulf den hvite.
Og Addam av Hull.
Knel.
I Krigerens navn befaler jeg deg å være modig.
I Farens navn befaler jeg deg å være rettferdig.
I Morens navn befaler jeg deg å forsvare de unge og de uskyldige.
-Er det alt? -Ser Ulf.
Ser Hugh. Ser Addam. Riddere i dronningens tjeneste.
Sverger dere troskap til deres hersker og hennes sak-
-og å tjene og representere kronen i alle deres dager?
Jeg sverger, Deres Nåde.
Det gjør jeg også.
Til døden.
Ser Luthor, jeg vil snakke med deg om en idé jeg har.
En middag for en rekke adelige...
Deres Nåde.
Jeg lurer på hva slags liv jeg kan forvente nå som vi er i King's Landing.
Ja, selvfølgelig. Jeg lovet å forsørge deg og kona di.
Hun dro. Jeg lette etter henne, men hun bor hos broren i Tumbleton.
Det var intet for henne her.
Send bud på henne, så finner vi et hus til dere på Visenya's Hill.
-Og når blir det, Deres Nåde? -Så snart jeg kan.
Jeg har ikke noe lite råd for øyeblikket...
...eller en dronninggarde. Jeg står i dilemmaer og mangler opp til halsen.
Så snart jeg får fotfeste, tar jeg meg av anmodningene dine.
Enkedronningen, Deres Nåde.
Greit.
Jeg takker deg...
Deres Nåde.
Beklager den skarpe tonen sist.
Jeg har bare en liten forespørsel.
La meg høre den.
Bare at fars levninger blir sendt til Oldtown...
...så han kan hvile ved min mors side.
-Som du vil. -Takk.
Det er rart å være her med deg.
Alicent.
Du styrte praktisk talt riket da far var syk.
Det gjorde jeg.
Jeg hørte anmodninger i dag.
Det er mange av dem.
Og de har mange flere behov. Det er en tung byrde.
Hvordan holdt du ut?
Skal jeg være ærlig?
Du kan ikke herske og fortsatt være deg selv.
Man må ta valg-
-og man kan bli nødt til å se en annen vei mens folk lider og dør.
Det er en indre dør i deg som må lukkes.
Du må gjøre ting som hjertet ditt ikke ville ha tillatt før du inntok tronen.
Jeg anerkjenner at det er tøft, men jeg vil ikke bli noe jeg ikke er.
Det vil tiden vise.
-Faren min forble seg selv. -Faren din levde i sin egen verden.
Du og jeg har aldri vært der.
Velkommen.
Jeg er sikker på at dere alle har hørt min status proklameres i hele riket.
Hightower har allerede knelt for meg-
-og alle i dette rommet har også sverget sin troskap.
Senere enn jeg håpet.
Men jeg står foran dere som en fredsstifter.
Det er en ære, Deres Nåde, å endelig få sitte her med deg.
Jeg forsikrer deg om, som alle her vet-
-at jeg ikke stolte på Hightowernes krav fra starten av.
Det er sikkert sant.
Selv om jeg ikke hørte noe om at du protesterte.
Jeg ser at maten er servert.
Hva er dette?
Det småfolket i byen min måtte spise.
Dette og verre, mens dere og andre som dere-
-gjemte forsyninger i lagrene deres.
Deres Nåde, vi var redde. Skulle vi og familiene våre sulte?
Ingen skulle sulte. De som har mye, bør være forvaltere-
-og ta seg av de som har lite, som en hyrde tar seg av sauene sine.
De fattige oversvømmer byen som rotter. De stjeler og slåss om hver smule.
Ville ikke du gjort det om dine barn sultet?
Nei.
Beundringsverdig beherskelse. Du ville ligget pent i graven din.
Mens dere sitter her, går gullkappene mine inn i husene deres.
De gjennomsøker lagrene deres for alt dere har hamstret.
De tar det med tilbake til meg så det kan gis til de som trenger det.
-Dette er skandaløst. -Vi blir ranet.
Det kronen krever av dere, er ikke et ran, men en skatt.
La denne kvelden være en lærepenge som viser hva jeg vil kreve av dere fremover.
God kveld.
Deres Nåde.
-Hus Manderly, ikke sant? -Ser Torrhen Manderly, Deres Nåde.
Din ydmyke tjener.
Er det ydmykhet som får deg til å smile sånn, ser Torrhen?
Det er bare beundring av et godt spill.
Gullkappene besøker din husholdning også.
Jeg fortjener det utvilsomt like mye som alle andre her.
Det er et modig trekk, og småfolket vil juble.
Kanskje de glemmer at det var blokaden din som førte til brødmangelen.
Du kan være trygg på at jeg har god hukommelse.
-De vil hate deg for dette. -De er handelsmenn og uviktige adelige.
-De vet at de gjorde feil. -Det er fornøyelig.
Det vil hjelpe noen få mennesker i noen få uker og ikke hjelpe resten noe.
-Det er bare en gest. -Gester betyr noe.
Men du har rett i at dette ikke er en varig løsning.
For det må du fly. Dra til Vale.
Lady Jeyne sendte ikke soldater som lovet. Hun kan betale gjelden i mynter.
-Det ærendet vil jeg nyte. -Jeg ber de andre store husene komme hit.
Kom tilbake med gull eller løfter om gull, ellers er vi ille ute før vi får begynt.
Du har kommet så langt, og likevel vet du fortsatt ikke hvem du er.
Om jeg ikke kan styre byen, hvordan kan jeg styre et rike?
Aegon erobreren hadde tre drager. Du har seks. Det er en utrolig makt.
Hvorfor lete etter gull her når verden ligger foran oss? Dorne kan bli vår.
Og så Essos og De frie byene. Yi Ti og rikdommene der.
Det sies at det er en by ved verdens ende der folk har vinger.
Jeg husker at jeg ville dra dit for å se dem selv.
De vil tjene oss. De vil tjene deg.
Du vil få et uangripelig rike.
Barna våre skal alltid styre det.
Du fremstiller oss som plyndrere, som de hersens piratene.
Jeg fremstiller oss som guder, Rhaenyra.
Som vi alltid var ment å være.
Som profetien krever. Har det ikke alltid vært dragenes løfte?
Drømmen om gamle Valyria?
Faren min sa at drager-
-er en kraft ingen mennesker bør leke med.
Faren din.
Han var en god mann.
Jeg har sluttet fred med ham. Men han ga avkall på dragen sin.
Han strevde aldri etter storhet.
Han visste at man kan få for mye makt.
Drømmen om gamle Valyria endte med undergangen.
La oss ta oss av King's Landing...
...før vi vender blikket mot horisonten.
Deres Nåde.
Du må fremdeles drepe Daeron.
Du er trøtt i dag.
-Jeg får ikke sove i den sengen. -En ny madrass, kanskje.
Kanskje.
-Du har begravd sorgen din. -Jeg føler ikke sorg. Jeg føler ingenting.
Eller det er raseri.
-Et raseri jeg knapt kan tøyle. -Jeg har kjent slikt raseri.
Jeg vil se de som drepte sønnene mine, Mysaria.
Det skal jeg.
La presten avvise deg. Dette blir din salvelse.
Rhaenyra!
Jeg har vært borte for lenge.
Men nå er vi endelig gjenforent.
Tronranerne er beseiret, og jeg har tatt min rettmessige trone.
Fra den vil jeg styre med klokskap.
Med styrke, men også med barmhjertighet...
...som det sømmer seg for en ekte dronning.
Som et tegn på dette har jeg med sårt trengte gaver.
Og til ære for min far, som kom før meg.
Gudene være med deg.
Deres Nåde.
-Får jeg et ord med deg? -Bli med meg.
Du gjorde Addam til ridder, men du ga ham navnet Hull i stedet for Velaryon.
Vi ble enige om at han og Alyn skulle erklæres ektefødte.
Om det er snakk om seremoni eller...
Beklager, men jeg kan ikke imøtekomme ønsket ditt nå.
Jeg har gitt alt jeg hadde, alt, for å hjelpe deg.
Borgen min er bare aske, og jeg har ikke bedt om noe annet enn dette.
Du kjenner godt til ryktene som alltid har forfulgt sønnene mine.
Jeg har så vidt begynt å styre.
Akkurat nå kan jeg ikke tas for å opphøye noen...
...født utenfor ekteskap.
Så i stedet fornærmer du huset mitt for å fremstå som noe du ikke er.
Jeg må tenke på Joffrey.
Jeg forsvarte deg urokkelig da det ble sådd tvil om ekteskapet ditt.
Ja, og jeg er takknemlig for det og mange andre ting.
Men alles blikk hviler på meg nå.
Kanskje en dag, når det ikke er så mye gransking...
Du skammer deg.
-Det handler om å være ektefødt. -Sønnen din Joffrey...
...er en løsunge.
Sønnen din Lucerys, som jeg godtok som min arving...
-...var en løsunge. -Lord Corlys!
Sønnen din Jacaerys levde og døde som en løsunge!
Fortell meg hvorfor dine barn fortjener det mine nektes.
Helaena har gått til gudeskogen og takker deg.
Jeg har sønnen din, Dareon, her i denne borgen.
Siden når?
Han kom for to dager siden-
-som en del av betingelsene for din fetters overgivelse.
Og hva har du...
Hva har du tenkt å gjøre med ham?
Jeg burde ta hodet hans, men han var ikke delaktig i brorens forræderi.
Han gjorde bare det som ble forventet av ham.
Derfor vil jeg sende ham nordover, til Muren.
Han skal kle seg i svart og aldri komme tilbake, men får leve.
Vil du at jeg skal takke deg? Du har vært barmhjertig.
Likevel sørger jeg over det som kunne ha vært.
Han ble myndling som baby. Jeg har sett ham én gang på fem år.
Jeg kjenner knapt gutten, og likevel...
Etter alt å dømme har han taklet det godt.
Jeg vil gjerne møte ham.
Du skal bli med i Nattens voktere og leve resten av livet der.
Det er en hard vei, men den er ærefull.
Jeg ser at ingenting beveger deg. Det er synd. Moren din er her.
Jeg råder deg til å senke garden.
I det minste én gang før den lange reisen. Enkedronningen, ser.
Her er hun. Se på henne.
Du kjenner ikke denne gutten.
Han er ikke Daeron.
-Hvem er du, da? Snakk! -Han tvang meg. Jeg tryglet ham.
-Hvem tvang deg? -Lord Ormund Hightower.
Han bleket håret mitt og sa jeg måtte spille prinsen.
Selv om hun brant meg med drager.
Jeg måtte tie, ellers får han moren min hengt.
Min ekte mor.
Hun er ikke en dronning, Deres Nåde.
Hun er bare en lady, og folket vårt er handelsmenn.
Ormund har lurt meg.
Han har sikkert din ekte sønn hos seg.
Trodde han jeg ikke ville oppdage det?
Hva driver han med?
Deres Nåde, jeg skulle si at arbeidet vårt her nesten er ferdig.
Hightower-fargene har blitt fjernet fra alle veggene.
Brenn alt.
Deres Nåde, det er en dragepasser ved porten.
Hva er det?
Hightower-hæren har inntatt Tumbleton.
-Hva? -De har infiltrert byens gater.
Innbyggerne er gisler nå.
-Og den unge dragen? -De tok den innenfor portene.
Jeg var den eneste som slapp unna.
Jeg skal brenne alle sammen.
Men vil du brenne ditt eget folk med dem?
Mødre og barn som ber deg være barmhjertig?
Hva håper Ormund å oppnå?
Rekkevidden min er lang.
Han kan ikke vinne.
Norske tekster: Jeli Violeta Villanueva Storsve