‫בית הדרקון
‫הקרב?
‫ניצחנו.
‫מה עשית?
‫ג'ייס.
‫ג'ייס?
‫מה עשית?
‫איך יכולת?
‫איך יכולת לעשות זאת?
‫איך?
‫איך יכולת לעשות לי את זה?
‫תענה לי.
‫איך יכולת לעשות את זה?
‫תענה לי!
‫בבקשה.
‫איך יכולת לעשות את זה?
‫הוד מעלתך. הוד מעלתך, עזבי אותו.
‫את חייבת לעזוב אותו, הוד מעלתך.
‫איך אתה מעז לשים עליי יד?
‫איך אתה מעז?
‫מלכתי.
‫אכזבתי אותך.
‫עליי לשלם בחיי.
‫ואיזו תועלת תצמח מזה?
‫זה יעיר את בני?
‫זה ישנה את התוצאה של הטעות שלו ושלך?
‫ושלכם!
‫כל מי שידע מה ג'ייסריס עשה ועמד מהצד.
‫האין גם עליכם לשלם בחייכם? ‫האם לא בגדתם במלכתכם?
‫בבקשה.
‫אני...
‫לורד קורליס!
‫תירגע.
‫תעזרי לי.
‫גברתי...
‫עשיתי דבר נורא.
‫למה באת לכאן?
‫היה קרב. ‫- נראה שהנסיך ג'ייסריס מת.
‫את צריכה ללכת עכשיו.
‫היו ספינות ועשן.
‫רק רציתי לעזור, באמת, אבל שיפסטילר נבהל...
‫לא אכפת לי.
‫היית אמורה להיות על ספינה לפנטוס.
‫אני צריכה מקלט, גברתי.
‫אין לי לאן ללכת. ‫- איך את מעזה? מקלט?
‫ברחת מחסותי והבאת אסון אל מפתן ביתי.
‫המלכה תרדוף אחרייך. ‫- איש לא ראה שזו היתה אני.
‫הייתי אומרת שאיבדת כל שיקול דעת,
‫אך ספק אם היה לך כזה מלכתחילה.
‫אל תחזרי לכאן.
‫את רוצה דרקון או לא?
‫אמרת בעצמך שהמלכה הוליכה אותך שולל ‫במגעייך איתה.
‫היא ראתה בך טיפשה.
‫רצית הגנה. אני מציעה אותה עכשיו.
‫וייגאר מסתובב חופשי.
‫שיפסטילר מזמן קבע כאן את ביתו.
‫כל מה שאנחנו צריכים ממך...
‫הוא עיוורון.
‫הבקעה עצומה.
‫אין ביכולתי למנוע מדרקון ‫לשכון במקום שבו יחפוץ.
‫איני רוצה לראותך שוב.
‫"על מלחמה אכזרית אספר אגדה
‫"לאבני המזל אומר תודה
‫"רבבה באו אך היינו רבים
‫"הדפנו אותם לחוף שטוף דמים
‫"קרקעית המים כוסתה בפגרים
‫"היי, היי, היי
‫"כי האגם מלא בעצמותיהם
‫"היי, מזון לדגים, מזון לדגים ‫מזון לדגים, מזון לדגים
‫"רוסקו לרסיסים
‫"מזון לדגים, מזון לדגים
‫"הטבענו את הירוקים המזורגגים
‫"אספר מעשייה על תרגיל ערמומי
‫"איך זה קרה?
‫"איימונד בא, הם אמרו 'ברחו לשם'
‫"עם עינו האחת הוא נראה מטומטם
‫"ולנו יש את דיימון אז לכו תתקעו
‫"את הדרקון שלכם בתחת"
‫סר סיימון סטרונג, הוד מעלתך.
‫יפה, יפה.
‫זה מזכיר לי זמנים עברו,
‫כשארצות הנהר שגשגו, ‫עם מוזיקה ובשר וגברים צעירים מלאי און.
‫ואיזה מתענוגות אלו משך אותך אלינו, ‫דרך חורשות וגאיות?
‫אני מביא מתנות, לאות הוקרה על ניצחונותיך ‫במזלג האדום ועל שפת האגם.
‫היין המשובח ביותר ממרתפי בית סטרונג.
‫יין!
‫והודעה אליך.
‫מהמלכה.
‫הוד מעלתך?
‫משהו אינו כשורה?
‫נסיך הכתר מת.
‫זומנתי עכשיו למעלה המלך ‫כדי לתבוע את כס הברזל למלכתנו.
‫אני פוקד עליכם לצעוד דרומה ולפגוש אותי שם.
‫תשלחו אנשים לאייש את הארנהול, ‫אך תצעדו בעוצמה.
‫וכשראינירה תתבע את כס הברזל,
‫נשלח דרקונים לסרוק את השמיים מעליכם.
‫תהיו ערמומיים, תהיו איתנים.
‫חסלו את כל מי שיתנגד לכם.
‫אנחנו נהיה אגרופה של המלכה.
‫אף אחד לא יעמוד בדרכנו.
‫לחיי מעלה המלך...
‫וליום בו ניפגש שוב.
‫מעלה המלך!
‫ראיתי שבואך היה אות לסוף.
‫הסוף של מה?
‫הרבה דברים.
‫ותחילתם של אחרים. ‫- הייתי מודה לך על עזרתך,
‫אבל אני לא בטוח מה היתה מטרתך.
‫עשיתי שירות למלכה.
‫הבאתי 40,000 אנשי נהר לפקודתה.
‫תגיד לה...
‫שאני רוצה את הארנהול.
‫חייתי שם את רוב חיי.
‫ראיתי את המקום עובר מיד ליד, ‫אך נראה שאיש לא הוקיר אותו.
‫למה שלא יינתן לי?
‫אין לך לא שם, לא תואר ולא בעל אציל.
‫אין זה ממנהגו של הכתר לחלק טירות למיילדות.
‫"מיילדת" מסכם את מה שאתה חושב עליי?
‫אדבר איתה. אולי היא תעניק לך ‫תגמול אחר כלשהו.
‫"תגמול אחר כלשהו."
‫אני מבקשת אוכל ואתה מציע לי אבני אודם.
‫עם כל ערכן...
‫הן לעולם לא ישביעו את רעבוני.
‫לך הביתה, דיימון.
‫אבל אל תחזור לכאן.
‫זכור את מה שאמרתי לך.
‫רבים סברו לפני כן כי סבי כבר מת
‫וכולם טעו.
‫אנחנו נמצא אותו.
‫את...
‫את הכרת אותו כילדה.
‫הוא היה נוקשה,
‫אך עדין.
‫לפחות בעיניי.
‫הוא אהב את סבתי
‫יותר מאנשים רבים שראיתי ‫שאוהבים את נשותיהם.
‫אני חושבת שלמענה
‫הוא ניסה לשכוח אותך.
‫אחיך סיפר לי.
‫לא היינו זיכרונות שיש לשכוח אותם.
‫לא.
‫הוא גם גאה.
‫שלא בטובתו.
‫קשה עורף.
‫את הצד הזה שלו
‫אני מכיר.
‫הכרתי.
‫עדיין לא אגיד זאת.
‫וארוסך?
‫גדלנו יחד כילדים.
‫עייפתי מלאבד אנשים, אלין.
‫גם הוא מחפש.
‫נראה שכאביך פחתו. ‫- לא, הם לא.
‫אתה כבר לא מבקש חלב פרגים.
‫כי אני לא מדבר איתך, לעזאזל. ‫- נכון.
‫אתה עדיין רותח על כך שהצלתי את חייך.
‫אתה הסגרת את זהותי לשובים שלנו.
‫אתה שונא ללא צורך, הוד מעלתך.
‫הם התכוונו לרצוח אותך.
‫לפחות עכשיו אנחנו נוסעים ‫לכיוון הנכון, לחוף.
‫כן. ומה יקרה כשנגיע לשם?
‫כשיגררו אותנו אל ראינירה, ‫וחצר הנבלות השמחים לאיד המזדיינים שלה?
‫מה קרה?
‫אני רואה רק את מה שמאחורינו. ‫אבל לא אופתע אם יש...
‫מה יש לנו כאן?
‫טעיתי. אני כן מופתע.
‫הטווס ההוא, טיילנד לאניסטר, אכן שכנע
‫את הטריארכיה להילחם בראינירה.
‫אבל לא נראה שזה הלך טוב במיוחד.
‫תחזירו אותם פנימה!
‫שמעתם אותו! פנימה!
‫נראה שהמסע שלנו לדרגונסטון יתעכב קצת.
‫הוד מעלתך.
‫עלינו למצוא מקלט ביער, ומהר.
‫יש לי מספיק זהב לקנות לנו מקום לינה.
‫נוכל להתקדם לכיוון דאסקנדייל. ‫- אנחנו הולכים לרוקס רסט.
‫יהיה נבון מצידנו להימנע מהמקום ההוא. ‫עלולים לתפוס אותנו שוב.
‫לקול יש שם חיל מצב, הלא כן? ‫הם יהיו נאמנים לי.
‫אבל הדרך לשם ארוכה ומסוכנת, הוד מעלתך.
‫אם זה ניצחון...
‫אני מקווה שלעולם לא נראה עוד כזה.
‫אלין, אין לי עוד מה לתת לך עכשיו, ‫מלבד שמי.
‫אך בעיניי זה רב ערך יותר...
‫מהר של זהב.
‫ברצוני לדבר עם המפקד לארג'נט.
‫דברי אם כך, הוד מעלתך.
‫צר לי שאני מפריעה ‫לפגישת גלימות הזהב שלך, אבל...
‫העניין חמור.
‫אם תדלוף אפילו מילה, ‫משמעותה תהיה מוות לכל מי שמעורב.
‫ראינירה חוזרת.
‫איך נודע לך על כך?
‫בהיעדרו של נסיך העצר,
‫השלטון על העיר הוא בידי המלכה הליינה.
‫בכוונתה, מתוך רצון בשלום, ‫לתת לראינירה להיכנס למצודה האדומה,
‫ולקחת את כס המלוכה.
‫יש כאלה שיקראו לזה בגידה. ‫- אכן.
‫השאלה היא, מה איתך?
‫הנסיך הסורר בכבודו ובעצמו.
‫מה אתה עושה כאן?
‫נסיכי, זה עתה חזרנו מהארנהול.
‫והגאלט.
‫לא היינו בטוחים אם היה עלינו ללכת לשם.
‫קרה דבר נורא.
‫המלכה רצתה שתתקפו או תרדפו אחרי וייגאר.
‫או שאני טועה?
‫איימונד לא בא.
‫וחיכיתם יומיים בלבד ‫לפני שנטשתם את משימתכם.
‫גם אדם עזב.
‫חשבנו שאולי יש אי הבנה.
‫לא הייתי מודע לכך ‫שהוד מעלתה המלכה רצתה מכם,
‫ברגע זה או בכל רגע,
‫את מחשבותיכם.
‫אבל יש משהו לא בסדר ביערות ההם.
‫אני אומר לך.
‫שמענו כל מיני קולות. ראיתי...
‫שלושתכם שגיתם.
‫והטעות שלכם תעלה לנו ביוקר. ‫השארתי שם חיל מצב ומשק בית.
‫היתה אישה שהביאה חדשות על קרב.
‫חשבתי שהיא מלומדת,
‫או אולי מכשפה.
‫איפה החבר שלך? ‫- חזר לגאלט עם ליידי ביילה.
‫שנחזור עכשיו להארנהול, נסיכי?
‫היא בפנים?
‫היא לא רוצה להיראות מאז מה שקרה לג'ייס.
‫ובינתיים, האידיוטים
‫נתנו לאיימונד שתום העין ‫לחמוק מבין אצבעותיהם.
‫היא מתאבלת. אתה מפקפק בשיטות שלה?
‫לא בשלה. בשלהם.
‫ובשלך.
‫השארתי אותך כאן כאסירה.
‫נטשת את ההבטחה שנתת לי.
‫פילסת בחלקלקות את דרכך אל הכתר.
‫אני מודה שלא הערכתי נכונה ‫את הערמומיות שלך.
‫נסה להפיל אותי בפח ככל שתרצה.
‫אמונה של המלכה נתון לי, ‫בעוד שעליך עוד להרוויח אותו.
‫המלכה היא אשתי.
‫אז למה הוספת לסבלה?
‫מה שקורה בינינו אינו מעניינך.
‫באיזה משחק את משחקת?
‫נקמה על עלבונות, אמיתיים או מדומים?
‫את מזדחלת כאן כנחש כדי להכיש אותי?
‫לא הכול קשור אליך, דיימון.
‫אם כך, לא ידוע איפה איימונד?
‫את סבורה ששיקול דעתה של המלכה איתן?
‫אחרת לא הייתי משרתת אותה.
‫היא סיכנה הרבה ‫על מילתה של אליסנט הייטאוור.
‫כן. לא הייתי נוכחת בפגישתן.
‫הן גדלו יחד כילדות, כפי שכולם יודעים.
‫אתה מאמין, אחרי כל מה שקרה מאז,
‫שעדיין יש ביניהן קשר כלשהו?
‫אולי.
‫זה יכאיב לך?
‫אני דואגת רק למלכתי.
‫איני מיודדת עם משפחת הייטאוור. ‫- על זה אנחנו מסכימים.
‫על אף שאני מאמין ‫שאליסנט היא קושרת קשר מטבעה,
‫יותר מאשר אחת שתוליך שולל בגלוי.
‫או אולי כלי.
‫אבקש את סליחתך, נסיכי.
‫נראה שווייגאר נצפה עוזב את מעלה המלך,
‫ועף לכיוון ארצות הנהר.
‫הייתי מיידע את המלכה, אבל... ‫- אני אלך.
‫הוד מעלתך!
‫האווירה טעונה.
‫אני חושב שעדיף שלא תתרחקי שוב מהשגחתי.
‫אדבר עם מפקד משמר הבית, סר סורן.
‫היכן הוא? ‫- הוא עשוי להיות במספר מקומות.
‫אוכל לשלוח לו הודעה. ‫- תודה. לא.
‫אנא ודא שחדר המועצה הקטנה מאובטח.
‫אני מכנסת שם פגישה. ‫- הוד מעלתך?
‫אני מצווה על כך.
‫מיד, סר ריקארד.
‫כרצונך.
‫הוא מת כשלחם למען מלכתו.
‫זה היה רצונו.
‫הוא המרה את פי.
‫זה מה שבנים עושים.
‫היה עוד דרקון.
‫שיפסטילר, לדברי ביילה.
‫דרקון פרא?
‫היה עליו רוכב.
‫זה בלתי אפשרי. אי אפשר לאלף דרקון פרא.
‫הם תקפו את מונדאנסר ‫ומשכו את ג'ייס אל מותו.
‫איך יתכן שהירוקים השיגו עוד אחד?
‫אני רוצה שתמצא אותם. ‫- זה ייעשה.
‫אבל לפני כן, יש עניינים בוערים יותר. ‫- לא, אני לא מסוגלת לשאת זאת.
‫וייגאר עזב את מעלה המלך.
‫הבנים ש...
‫נאחזו בי,
‫שהחביאו את פניהם בשמלותיי, מתים.
‫כדי שאשב על כס חרבות.
‫תתני להם למות לשווא?
‫ראיתי את זה, ראינירה.
‫בהארנהול.
‫האפלה בצפון. שיר הקרח והאש.
‫ראיתי נערה עם שיער כסוף במדבר רחוק מכאן
‫מיניקה דרקונים.
‫אני כל כך עייפה.
‫לא, לא.
‫אבל אם זה אמיתי,
‫מה שאחי אמר לך...
‫אם זו אמת,
‫מה תעשי?
‫יפה.
‫סליחה?
‫איזה יצור קטן וחרוץ את.
‫אנה ואנה, יש כל כך הרבה לעשות.
‫כדאי מאוד שתזכור את מקומך, לורד ג'אספר.
‫אני זוכר את מקומי היטב.
‫אני זוכר גם אותך, הוד מעלתך.
‫מזדחלת אל היכלות הכוח עוד כשהיית רק ילדה.
‫כל כך צעירה...
‫וכל כך נועזת.
‫שירתי את וייסריז בנאמנות. ‫שירתי את הארץ הזאת בנאמנות.
‫עשית מה שהיה עלייך לעשות.
‫איש לא ייקח זאת ממך.
‫החיים קצרים והאלים אכזריים.
‫כולנו מוצאים את הנאותינו ‫בעוד העולם מתקדם לאפלה.
‫את, למשל.
‫מצאת הרבה הנאה...
‫עם סר כריסטון.
‫האין זאת?
‫לורד ג'אספר.
‫הרבה עונג.
‫העונש על כך יהיה מוות.
‫מה יהיה העונש על כך שאת חומקת ‫לפגישה סודית עם משמר העיר?
‫איזה עניין יש לך שם, תמהתני? ‫- לורד ג'אספר. בבקשה.
‫אמרי זאת שוב.
‫מה?
‫תתחנני אליי.
‫לא.
‫לא! לא!
‫לא!
‫לא, לא, לא.
‫לורד ג'אספר.
‫אורווייל. מצוין.
‫נראה שיש בידינו בוגדת.
‫התכוונתי לקרוא לך, סר סורן.
‫עליה להיות כלואה כדי שלא תעשה צרות.
‫מלומד עליון, אני מפצירה בך. ‫- שאל אותה איפה היא היתה לפני שעה.
‫איני יודע איפה היא היתה,
‫אבל אני יודע מה ראיתי כאן במו עיניי. ‫תאסרו אותו.
‫הוא העז להניח את ידיו על אימו של המלך!
‫המלכה האלמנה בגדה בנו.
‫השומר האישי שלה הזהיר אותי. ‫- אתה תבוא איתנו, לורד ג'אספר.
‫אני שר המשפט, בשם האלים.
‫שחררו אותי!
‫אני חייבת לך, מלומד עליון.
‫איני יודע מה עשית, הוד מעלתך.
‫אני חושש שזה משהו נואש.
‫תנחומינו מעומק הלב, הוד מעלתך,
‫על מהלך העניינים הטרגי הזה.
‫אני יוצאת עכשיו למעלה המלך.
‫הוד מעלתך, אינך מתכוונת...
‫לא שמעתי שום עמימות בהצהרת המלכה, ‫לורד ברטימוס.
‫ואתה?
‫ארכב עם בעלי ועם הרוכבים החדשים כשומרים.
‫כל זה יפה מאוד, אבל לא תוכלי ‫להיכנס לטירה עם הדרקון שלך, מלכתי.
‫צבא ולאריון התפזר.
‫הם לא יוכלו להגן עלייך. ‫- יש לה אותי.
‫איימונד יצא להארנהול, כפי שאליסנט הבטיחה.
‫כשהוא יחזור, חלון ההזדמנות שלנו ייסגר.
‫סלחי לי, מלכתי, אבל זה מריח כמו מלכודת.
‫אם כן, כך יהיה. סיימתי לדבר.
‫תן לסר לורנט לבחור איך הוא ימות.
‫אני חושבת שתזדקקי לזה.
‫אני מקווה שתקראי לי.
‫זכרי מי מאיתנו היתה נאמנה.
‫הרבה השתנה כשלא הייתי כאן.
‫לקחת יועצת חדשה.
‫היא עשתה הרבה למעננו.
‫למעני. ‫- כך הבנתי.
‫אין לי צורך באישור שלך.
‫זו היתה רק הערה.
‫נסיכי. הוד מעלתך.
‫סיראקס!
‫היום מעלה המלך יקבל את מלכתו.
‫אתם תחפו. שמרו על מרחב והשגיחו היטב.
‫אל תתנו לאיש להתקרב מהשמיים. ‫זה מספיק פשוט עבורכם?
‫כן.
‫עמדו על המשמר עד שאשלח הודעה.
‫בשום שלב אין צורך שתעסקו במחשבות,
‫או שתקבלו החלטות, או שיהיו לכם רעיונות.
‫לא, הוד מעלתך. ‫- לא.
‫ברגע שהעיר תיכבש, ‫נפנה את תשומת ליבנו לווייגאר.
‫מרגע זה, הכול צריך להמשיך לפי התוכנית.
‫אל תאכזבו אותי.
‫הליינה.
‫זה מוזר.
‫זו לא העונה.
‫ראינירה מגיעה.
‫אני זקוקה לך עכשיו.
‫יהיה קרב? ‫- לא.
‫לא. ניתן לה להיכנס ואז נברח.
‫דיברת איתה.
‫אבל עוכבתי. נראה שסר ריקארד בגד בי.
‫עלינו להסיג את הזקיפים ואת משמר הבית.
‫הם יחשבו שהשתגעת.
‫אבל הם יקשיבו למלכה. ‫- את מלכה.
‫הליינה, את המלכה. מהר.
‫אמרת שאבי שינה את דעתו.
‫את המלכת את אגון, ‫את, סר כריסטון, סבי והספטון.
‫זו היתה טעות.
‫אבל שמעת אותו.
‫אם שמעתי או לא, כבר לא אוכל לומר.
‫אבל הליינה,
‫את אמרת לי לפני זמן לא רב,
‫שהיית מאושרת יותר לפני שהיית מלכה.
‫מילים שדקרו אותי כחנית.
‫אני חושבת עכשיו לא על מה שמגיע לך, ‫אלא על מה שאולי יעשה אותך מאושרת.
‫אותך אולי עוד אציל.
‫אני חושבת שאולי ארצה לגדל תרנגולות.
‫מלכתי. ‫- הוד מעלתך.
‫אתה, מי המפקד שלך?
‫סר פרדריק, הוד מעלתך.
‫משהו לא כשורה, הוד מעלתך? ‫- עליך להסיג את המשמר,
‫סר פרדריק, בפקודת המלכה הליינה.
‫יש פקודות קבע, הוד מעלתך.
‫כל דרקון מלבד וייגאר, אנחנו תוקפים. ‫- הפקודות שלך מבוטלות.
‫אבל נסיך העצר... ‫- נסיך העצר עזב את העיר.
‫המלכה נותנת לך עכשיו את הפקודות.
‫לא אתן לאף חיה להיפגע.
‫ראינירה טארגאריין מתקרבת, סר פרדריק.
‫היא מגיעה עם הנסיך דיימון, ועוד לצידם.
‫המלך ויתר על כס המלוכה,
‫ונסיך העצר בעצמו נמלט מהעיר.
‫האם תילחם ותישרף, עם מעלה המלך יחד איתך?
‫או שתתן לה להיכנס ותקווה לשלום?
‫בניה תמיד היו טובי לב.
‫סר פרדריק.
‫להארנהול.
‫להארנהול!
‫דרקון!
‫אני מחפש את דיימון טארגאריין.
‫אני מודה שלא ציפינו לך.
‫שלוף את חרבך.
‫הוד מעלתך, אין לי חרב. ‫- אז תשיג!
‫אין ברצוני להתנגד לך.
‫לא נשאתי חרב שנים רבות.
‫אני בטוח שיש דרך אחרת ‫שתוכל למצוא בה סיפוק.
‫הצבא עזב את המחנה.
‫אין שום דבר שיוכל לעצור אותך.
‫אבא!
‫תעזרי לי.
‫תעזרי...
‫נחת, קראקסס.
‫אליסנט עשתה את מה שהבטיחה.
‫המבחן האמיתי הוא בפנים.
‫אל תפחדו!
‫באתי ליישר את ההדורים.
‫חכי.
‫מי עוד מעז להתייצב מולנו בביתנו?
‫הוד מעלתך?
‫עצרו!
‫איפה אגון? ‫- זה לא עניינך.
‫יש לי עסק איתו.
‫האם הכלבלב שעלה לגדולה ‫פחדן מדי להתייצב מול מלכתו?
‫אתם חצופים, לזכותכם ייאמר.
‫חצופים או טיפשים.
‫אני מניח שזה תלוי אם אנצח או אפסיד.
‫הנה משהו שלא ראיתי קודם.
‫תישארי קרוב, ראינירה.
‫טוב לראותך, סר לות'ור.
‫משמר העיר זוכר את המפקד שלנו, ‫דיימון טארגאריין.
‫ואת המלכה ראינירה, ‫היורשת האמיתית היחידה לכס הברזל.
‫השומרים בשערים השליכו את חרבותיהם.
‫עשו את אותו הדבר או שתמותו כבוגדים.
‫נסיך העצר לא יעבור על זה בשתיקה.
‫וגם לא ימין המלך! ‫- תפסו אותם!
‫ואיתם את כל מי שעונד את סמל הייטאוור!
‫תודתי נתונה לך, סר לות'ור.
‫הנסיך דיימון בעצמו נתן לי את גלימת הזהב.
‫לפני עשרים שנים.
‫ידעתי שאראה אותך שוב ביום מן הימים.
‫הלוואי שיכולתי לומר שהייתי בטוח לגביך.
‫זה כס מלכותך, מלכתי.
‫עדיין לא.
‫הביאו את אגון,
‫גוזל הכתר,
‫אליי!
‫הוא לא כאן. ‫- אם כך איפה?
‫אני לא יודע.
‫אני נשבע.
‫הוא נמלט, ואיתו אדון הלחישות.
‫כמה נוח.
‫נשארתי כאן כשאגון לקח את כס המלוכה.
‫אני לא אביר. פחדתי על חיי.
‫אבל עשיתי כפי יכולתי, ‫כפי שהמלכה האלמנה תוכל להעיד.
‫גם היא לא כאן.
‫נשבעתי אמונים ליורשת האמיתית של וייסריז,
‫המלכה מכוח הדם ומכוח השבועה.
‫אם גוזל הכתר נמלט, ‫עלינו להוריד ראשים, כפי שאתה יודע היטב,
‫עד כמה שמתועב בעיניי להרוג מלומד.
‫תהרוג אותי אם זה מה שעליך לעשות.
‫אבל אוכל להציע לך אחר ‫שאולי יעניק לך סיפוק רב יותר.
‫לא נוכל לברוח בדרך הזאת.
‫שחרר אותם.
‫מיד, נסיכי.
‫מה קרה? ‫- אורווייל הציע את ראשך.
‫תענוג לראותכם פונים זה נגד זה כמו עכבישים.
‫היא גרמה לכך.
‫הכלבה הקטנה והערמומית.
‫תמשיך לדבר ואכרות לך את הזין לפני הראש,
‫רק לשם ההנאה.
‫ברשותך, נסיכי.
‫מתנה עבורך, אם תחזור אי פעם...
‫מלורד לאריס סטרונג.
‫לורד מריוות'ר וליידי פל.
‫נכלאו על כך שהיו נאמנים לשבועתם, ‫הוד מעלתך.
‫ליידי פל. ‫- מלכתי.
‫לורד מריוות'ר. תודתי נתונה לכם.
‫שר המשפט, שקשר קשר עם גוזל הכתר.
‫את תיתלי על כך!
‫אם לא תישרפי.
‫מי מהמועצה שלך נותר בחיים?
‫החולדות בתאים השחורים גדלו במידה לא רגילה.
‫לא יותר ממה שציפיתי.
‫כרע ברך.
‫אני מניח שכל האחרים מתים.
‫אגון ברח, אבל ידידנו הוותיק ‫יוכל לתפוס את מקומו.
‫פשוט תגמרו עם זה, טוב?
‫הם צופים.
‫אם את רוצה לשלוט, תראי להם שאת לא מהססת.
‫אני לא יודעת אם אני מסוגלת.
‫תני לדיימון לעשות את זה.
‫תחסכי לי לפחות להיחתך לגזרים.
‫אם אביך היה רואה לאן זה הגיע...
‫הוא לעולם לא היה מדמיין את זה.
‫תפסיק לדבר.
‫ברגע הזה תהפכי למלכה.
‫עשיתי כמיטב יכולתי...
‫תגידו לאשתי שהיינו...
‫פנו דרך!
‫זוזו הצדה!
‫ארתרגום: סיגל עומר שרון