ДОМЪТ НА ДРАКОНА
Битката?
Тази е спечелена.
Какво направи?
Джейс.
Джейс?
Какво направи?
Как можа?
Как може да го направиш?
Как?
Как можа да ми го причиниш?
Отговори ми!
Как можа да го направиш?
Отговори ми!
Как можа да го направиш?
Ваша милост, оставете го.
Трябва да го оставите, Ваша милост.
Как смееш да ме докосваш?
Как смееш?
Кралице моя,
измених ви.
Вземете ми живота.
И каква полза?
Ще събуди ли сина ми?
Ще промени ли истината за лудостта му и твоята също?
И вашата!
Знаехте какво е сторил Джасерис и не направихте нищо.
Не трябва ли да платите с живота си? Не изменихте ли и вие на кралицата си?
Лорд Корлис!
Кротко.
Помогнете ми...
...милейди.
Извърших нещо ужасно.
Защо си дошла тук?
Имаше битка. - Принц Джасерис е загинал явно.
Върви си.
Имаше кораби и дим.
Исках само да помогна, но Овцекрад се уплаши...
Не ме е грижа.
Трябваше да си на кораб към Пентос...
Нуждая се от убежище, милейди.
Няма къде да ида. - Как смееш? Убежище?
Бягаш от опеката ми и водиш беда на прага ми.
Кралицата ще те преследва. - Никой не ме видя.
Бих казала, че си загубила ума си,
но едва ли изобщо си имала такъв.
Не идвай повече тук.
Искате ли дракон, или не?
Сама казахте, че сте били измамена в спогодбата с кралицата.
Взели са ви за глупачка.
Искахте закрила. Предлагам ви я.
Вагар е на свобода.
Овцекрад отдавна се е приютил тук.
От вас искаме само...
...да си затворите очите.
Долината е голяма.
Не мога да попреча на дракон да се настани където иска.
Не желая да те виждам повече.
Ще ви разкажа за война ужасна.
На щастливите ни камъни слава!
Десет хиляди дойдоха, но ние повече бяхме
и към проклетия бряг ги навряхме.
Вече дъното не виждаме дори.
Хей! Хей! Хей!
Понеже езерото с костите им се покри.
Хей! За рибите храна! За рибите храна!
На пух и прах разбити са сега!
За рибата храна! За рибата храна!
Зелените издавихме до крак.
Ще ви разкажа как с хитрост
врага разгромихме пак.
"Емонд идва", казват, "бягайте!".
С едното си око на жалка твар прилича.
Деймън имаме си ние. Затуй дракона си ти вземи
и в гъза си го заври!
Сър Саймън Стронг, Ваша милост.
Виж ти!
Напомня ти на едно време...
...когато Речните земи процъфтяваха. Музика, месо и здрави млади мъже.
Коя от тези благини си ни донесъл през поля и долини?
Нося дарове в чест на победите ти при Червената вилка и езерото.
Най-хубавото вино от избите на дома Стронг.
Вино!
И вест за теб.
От кралицата.
Ваша милост?
Случило ли се нещо?
Престолонаследникът е мъртъв.
Викат ме в Кралски чертог, за да кача кралицата ни на Железния трон.
Вървете на юг и ме чакайте там.
Пратете мъже да охраняват Харънхъл, но побързайте
и щом Ренира се възкачи на Железния трон,
ще пратим дракони да ви намерят.
Бъдете хитри и непоколебими.
Посечете всеки, който се опълчи.
Ще бъдем юмрукът на кралицата.
Никой няма да ни се опре.
За Кралски чертог...
...и денят, в който ще се срещнем пак!
Кралски чертог!
Видях, че идването ти е знамение за края.
Краят на какво?
На много неща.
И началото на други. - Бих ти благодарил за помощта,
но още не знам каква беше целта ти.
Направих услуга на кралицата.
Осигурих ѝ 40 000 речни мъже.
Кажи ѝ,
че искам Харънхъл.
Цял живот съм живяла тук,
видях как го предаваха от ръка на ръка и никой явно не го ценеше.
Защо да не стане мой?!
Нямаш нито име, нито титла, нито благородник за съпруг.
Короната няма навика да раздава замъци на баячки.
Само "баячка" съм, така ли?
Ще говоря с нея. Може да ти предложи и друга отплата.
"Друга отплата."
Искам храна, ти ми предлагаш рубини.
Колкото и да струват...
...никога няма да заситят глада ми.
Върви си у дома, Деймън.
И не се връщай повече тук.
Помни какво ти казах.
Мнозина са мислили дядо ми за мъртъв
и всички са грешели.
Ще го открием.
Ти...
Познавала си го като малка.
Беше строг.
Но мил.
Поне в моите очи.
Обичаше баба ми.
Малцина мъже обичат така съпругите си.
Мисля, че заради нея
опита да ви забрави.
Брат ти ми каза.
Не бяхме спомени, за да ни забрави.
Не.
Освен това е горд.
В свой ущърб.
Неотстъпчив.
Това му качество...
...познавам.
Познавах.
Още не бих говорила така.
А годеникът ти?
Израснахме заедно.
Уморих се да губя хора, Алин.
И той търси.
Явно болката намаля. - Не, не е.
Вече не искате маково мляко.
Защото не говоря с теб. - Добре.
Още ви е яд, че ви спасих живота.
Разкри кой съм на похитителите ни.
На които ненужно се опълчихте, Ваша милост.
Щяха да ви убият.
Поне се движим в правилната посока към брега.
И какво ще стане, като стигнем?
Като ни завлекат пред Ренира и злорадстващите ѝ шибани придворни?
Какво става?
Виждам само пътя зад нас, но не бих се изненадал, ако има...
Какво имаме тук?
Сгреших. Изненадан съм.
Този фукльо Тиланд Ланистър е убедил
Триархията да се намеси срещу Ренира.
Но явно не е минало много добре.
Вкарай ги обратно вътре!
Чу го! Влизай вътре!
Явно пътуването ни до Драконов камък ще се позабави.
Ваша милост.
Да се скрием в гората, и то бързо.
Имам достатъчно злато за каюта.
Ще стигнем до Дъскъндейл. - Отиваме във Врански приют.
По-разумно е да не ходим, може пак да ни заловят.
Коул има гарнизон там, нали? Ще са ми верни.
Но пътят дотам е дълъг и опасен.
Ако това е победа...
...дано никога не видя друга.
Алин, вече нямам какво друго да ти дам, освен името си.
За мен обаче то е по-ценно...
...от планина злато.
Искам да говоря с командир Ларджънт.
Говорете, Ваша милост.
Съжалявам, че нахлувам при златните ви плащове, но...
Въпросът не търпи отлагане.
Ако се разчуе, това ще значи смърт за всички замесени.
Ренира се завръща.
Откъде знаете?
В отсъствието на регента
кралица Хелена държи властта в града.
В името на мира ще пусне Ренира да влезе в Червената цитадела
и да се възкачи на трона.
Някои биха го нарекли измяна. - Някои биха.
Въпросът е дали вие бихте.
Самият свиреп принц.
Какво правите тук?
Принце, току-що се върнахме от Харънхъл.
И Канала.
Не знаехме дали да ходим там.
Случи се нещо ужасно.
Кралицата ви е накарала да нападнете Вагар.
Или греша?
Емонд не дойде.
И изчакахте само два дни, преди да се откажете.
И Адам си тръгна.
Помислихме, че може да е станало недоразумение.
Не знаех, че кралицата е поискала
тогава или когато и да било
мнението ви.
Има нещо в онази гора обаче.
Казвам ви.
Чувахме всякакви звуци, гласове, аз видях...
Сгрешили сте. И тримата.
И скъпо ще си платите. Оставих там гарнизон и двор.
Една жена донесе вест за битка.
Помислих я за майстер
или може би за вещица.
Къде е другарят ви? - С лейди Бела се върна в Канала.
Да се връщаме ли в Харънхъл, господарю?
Тя вътре ли е?
Не иска да я виждат след Джейс.
И в това време ковачът и пияницата
оставят Емонд Еднооки да им се изплъзне.
Скърби. Съмняваш се в подхода й?
Не в нейния. В техния.
И в твоя.
Оставих те тук затворничка.
Наруши обещанието, което ми даде.
Провря се до короната като змиорка.
Признавам, че подцених хлъзгавостта ти.
Предизвиквай ме колкото искаш.
Имам доверието на кралицата, а ти тепърва трябва да го спечелиш.
Кралицата ми е съпруга.
Тогава защо я накара да страда още?
Какво става между нас, не е твоя грижа.
Каква игра играеш?
Мъстиш за обиди, истински и въображаеми?
Увила си се като змия тук, за да нападнеш мен?
Не всичко се върти около теб, Деймън.
Значи Емонд е в неизвестност?
Вярваш ли в трезвата преценка на кралицата?
Иначе нямаше да ѝ служа.
Залага много на думата на Алисент Хайтауър.
Да. Не присъствах на срещата им.
Само двете бяха, както всички знаят.
Вярваш ли, че след всичко случило се след това,
още има някаква връзка помежду им?
Може би.
Би ли те наранило?
Грижа ме е само за кралицата.
Не съм приятелка с Хайтауър. - Тук сме на едно мнение.
Макар че Алисент по природа е интригантка,
а не измамничка.
Или пък средство.
Простете, господарю.
Видели Вагар да напуска Кралски чертог.
Отлетял към Речните земи.
Щях да известя кралицата, но... - Аз ще ида.
Ваша милост!
Положението е напрегнато.
Мисля, че е най-добре да не бягате от закрилата ми.
Бих искала да говоря с капитана на гвардейците.
Къде може да е? - На много места.
Мога да му пратя вест. - Не, благодаря.
Поставете охрана пред малката съвещателна зала.
Ще свикам среща. - Ваша милост?
Това е заповед.
Незабавно, сър Рикард.
Както желаете.
Умря, сражавайки се за кралицата си.
Това беше желанието му.
Не ми се подчини.
Така правят синовете.
Имало още един дракон.
Овцекрад, каза Бела.
Див дракон?
Имал ездач.
Невъзможно. Див дракон не може да бъде опитомен.
Нападнали Лунна танцьорка и така загинал Джейс.
Как Зелените са се сдобили с още един?
Искам да ги намериш. - Ще бъде сторено.
Но има по-неотложни дела. - Не, нямам сили за това.
Вагар е напуснал Кралски чертог.
Момчетата, които...
...не ме пускаха, които...
...криеха личица в полите ми, са мъртви,
за да мога да седна на трон от мечове.
Ще позволиш ли да умрат напразно?
Видях го, Ренира.
В Харънхъл.
В мрака на севера. Песента за огън и лед.
Видях момиче със сребърни коси в далечна пустош
и имаше дракони на гърдите й.
Много съм уморена.
Не, не.
Но ако е истина това,
което брат ми ти е казал...
Ако е вярно,
какво щеше да сториш тогава?
Добре.
Моля?
Каква сте пъргавелка.
Насам-натам, толкова много работа!
Добре е да се опомните, лорд Джаспър.
Опомнил съм се, и още как.
Помня и вас, Ваша милост.
Прокраднахте се в коридорите на властта още като момиче.
Толкова млада!
Толкова смела!
Служих вярно на Визерис и на кралството.
Направихте каквото трябваше.
Никой не може да ви го отрече.
Животът е кратък, боговете са жестоки.
Всички търсим радости, докато светът потъва в мрак.
Вие, например.
Вие намерихте много радост
при сър Кристън...
Нали така?
Лорд Джаспър.
Много удоволствие.
Наказанието за това ще е смърт.
Какво е наказанието за тайна среща с градската стража?
Каква работа имахте там? - Лорд Джаспър, моля ви.
Кажи го пак.
Какво?
Помоли ми се.
Не.
Не! Не!
Не!
Не, не, не.
Лорд Джаспър.
Орвил. Добре.
Явно си имаме работа с предател.
Тъкмо щях да ви повикам, сър Сорен.
Затворете я, за да не създава грижи.
Велики майстере, умолявам ви. - Питайте я къде е била преди час.
Не знам къде може да е била,
но знам какво видях с очите си. Хванете го!
Дръзва да посяга на майката на краля!
Кралицата вдовица ни предаде.
Заклетият ѝ бранител ме предупреди. - Елате с нас, лорд Джаспър.
Аз съм юстициар, в името на боговете!
Пуснете ме!
Задължена съм ви, велики майстере.
Не знам какво сте сторили, Ваша милост.
Боя се, че е е нещо отчаяно.
Нашите най-искрени съболезнования, Ваша милост.
Трагичен обрат.
Отивам в Кралски чертог.
Ваша милост, не говорите...
Нищо неясно не чух в думите на кралицата, лорд Бартимос.
А вие?
Стража ще ми бъдат моят съпруг и новите ми ездачи.
Добре, но не можете да влезете в замъка на дракон, кралице.
Войската на Веларионите е разпръсната.
Няма ги да ви защитят. - Има мен.
Емонд отлита в Харънхъл, както обеща Алисент.
Върне ли се, няма да имаме повече възможност.
Простете ми, кралице, но звучи като клопка.
Ако е, да е. Свърших с приказките.
Сър Лорънт да избере как ще умре.
Мисля, че ще ви трябва.
Надявам се да ме повикате.
Помнете кой от нас ви беше верен.
Много се е променило, откакто ме нямаше.
Взела си нова съветничка.
Направи много за нас.
За мен. - Така разбирам.
Нямам нужда от одобрението ти.
Беше наблюдение.
Принце. Ваша милост.
Сиракс!
Днес Кралски чертог посреща кралицата си.
Ще охранявате. Разгърнете се и следете зорко.
Не пускайте никой да се доближи от небето. Ясно ли е?
Да.
Бъдете нащрек, докато не пратя вест.
Няма нужда да разсъждавате,
да взимате решения или да давате идеи.
Няма, Ваша милост. - Няма.
Щом градът бъде завладян, ще се заемем с Вагар.
Занапред всичко трябва да върви по план.
Не ме разочаровайте.
Хелена.
Странно.
Сега не е сезонът.
Ренира идва.
Нуждая се от теб.
Ще има ли битка? - Не.
Не, ще я пуснем и после ще избягаме.
Говорила си с нея.
Но ме забавиха. Явно сър Рикард ме е издал.
Трябва да оттеглим часовоите и кралската стража.
Ще те помислят за луда.
Но ще послушат кралицата. - Ти си кралица.
Хелена, ти си кралицата. Побързай!
Каза, че баща ми е размислил.
Ти направи Егон крал - ти, сър Кристън, дядо и септонът.
Сгреших.
Но си го чула.
Вече не знам дали съм го чула, или не.
Но Хелена...
Не много отдавна ти ми каза,
че си била по-щастлива, преди да станеш кралица.
Думите ти ме пронизаха като с нож.
Сега не мисля какво може би заслужаваш, а какво ще те направи щастлива.
Теб все още мога да спася.
Мисля, че искам да задържа пилетата.
Кралице. - Ваша милост.
Ти! Кой е капитанът ти?
Сър Фредерик, Ваша милост.
Случило ли се е нещо, Ваша милост? - Напуснете постовете си,
сър Фредерик, по заповед на кралица Хелена.
Има разпореждане, Ваша милост.
Ако не е Вагар, стреляме по дракона. - Разпореждането се отменя.
Но принцът регент... - Принцът регент напусна града.
Сега кралицата е твоят владетел.
Не позволявам никой звяр да пострада.
Ренира Таргариен идва, сър Фредерик.
Идва с принц Деймън и цяла свита.
Кралят абдикира,
принцът регент избяга от града.
Ще се биете и ще изгорите заедно с Кралски чертог ли?
Или ще я пуснете да влезе и ще се надявате на мир?
Синовете ѝ винаги бяха добри.
Сър Фредерик.
Към Харънхъл.
Към Харънхъл!
Дракон!
Търся Деймън Таргариен.
Признавам, че не те очаквахме.
Вади меча си.
Ваша милост, нямам меч. - Вземи тогава!
Не искам да ти се опълчвам.
Не съм въртял меч от много години.
Сигурно има и друг начин да намериш удовлетворение.
Армията се оттегли.
Няма какво да те спре...
Татко!
Помогни ми.
Помощ...
Спусни се, Караксес!
Алисент удържа на думата си.
Истинското изпитание е вътре.
Не бойте се!
Дойдох, за да оправя нещата.
Чакай.
Кой още дръзва да ни се опълчи в дома ни?
Ваша милост?
Стой!
Къде е Егон? - Това не те засяга.
Имам неуредени дела.
Нахалното пале се бои да се изправи пред кралицата си?
Безочлив си, признавам.
Безочлив или глупав.
Зависи дали ще победя или ще загубя.
Това не съм го виждал досега.
Стой близо, Ренира.
Добра среща, сър Лутър!
Градската стража помни командира ни, Деймън Таргариен.
И кралица Ренира, единствената истинска наследница на Железния трон.
Стражата при портите хвърли мечовете си.
Направете същото или ще умрете като предатели.
Принцът регент няма да го позволи.
Нито Ръката! - Хванете ги!
И с тях всички, които носят знака на Хайтауър.
Признателна съм ви, сър Лутър.
Принц Деймън ми даде златния плащ
преди 20 години.
Знаех, че пак ще те видя един ден.
Ще ми се да можех да кажа същото за вас.
Тронът е ваш, кралице моя.
Не още.
Доведете Егон...
...самозванеца
при мен!
Няма го тук. - Тогава къде е?
Не знам.
Кълна се.
Избяга, и господарят на слухарите с него.
Колко удобно.
Останах тук, когато Егон се качи на трона.
Не съм рицар. Боя се за живота си.
Но направих каквото мога, кралицата вдовица може да потвърди.
И нея я няма.
Заклевам се във вярност пред истинската наследница на Визерис,
кралица по рождение и по клетва.
Щом самозванецът е избягал, трябва да вземем глави, знаеш,
хич не ми се иска да посека мейстер.
Убий ме, щом трябва.
Но мога да ти предложа друг, ще ти достави по-голямо удоволствие.
Не можем избяга оттам.
Освободете ги.
Веднага, господарю.
Какво стана? - Орвил те предаде.
Радвам се, като ви гледам, как се предавате един друг като паяци.
Нейно дело е.
Малката подла кучка.
Приказвай още и ще ти отрежа чепа преди главата
за едното удоволствие.
Ако позволите, принце мой.
Дар за вас, ако някога се върнете,
от лорд Ларис Стронг.
Лорд Мериуедър и лейди Фел.
Затворени, защото останали верни на дадената клетва.
Лейди Фел. - Кралице моя.
Лорд Мериуедър. Благодарна съм ви.
Юстициарът, заговорничил със самозванеца.
Ще бъдете обесени за това!
Ако не изгорите.
Кой от съвета ти остана жив?
Плъховете в черните тъмници са станали необичайно големи.
Точно както очаквах.
На колене!
Предполагам, че всички останали са мъртви.
Егон е избягал, но старият ни приятел може да го замести.
Приключвайте вече.
Те гледат.
Ако искаш да царуваш, покажи им, че не трепваш.
Не знам дали мога.
Остави на Деймън.
Поне ми спести кълцането.
Ако баща ти можеше да види до какво се стигна...
Никога не би му дошло наум.
Без повече приказки!
В този момент ще станеш кралица.
Постарах се...
Кажете на съпругата ми...
Път!
Отдръпнете се!
Превод: Anna Hristova