Och slaget?
Det är vunnet.
Vad har du gjort?
Jace.
Jace?
Vad har du gjort?
Hur kunde du?
Hur kunde du göra detta? Hur?
Hur kunde du göra detta mot mig?
Svara mig.
Hur kunde du göra det?
Svara mig! Snälla.
Hur kunde du göra detta?
Ers nåd, släpp taget. Ni måste släppa taget.
Hur vågar ni röra vid mig? Hur vågar ni?
Min drottning.
Jag har svikit er.
Jag måste plikta med livet.
Och vad skulle det tjäna till?
Skulle det återuppväcka min son?
Skulle det göra hans dåraktiga gärningar ogjorda? Eller era?
Och era! Alla ni som visste vad Jacaerys hade gjort och inte ingrep.
Borde ni inte också plikta med livet? Har ni inte också svikit er drottning?
Snälla. Jag...
Lord Corlys!
Lugn.
Hjälp mig...mylady.
Jag har gjort något fruktansvärt.
Varför har du kommit hit?
-Strider bröt ut. -Prins Jacaerys är död, sägs det.
-Du måste ge dig av nu. -Där var skepp och rök...
Jag ville bara hjälpa, men Fårtjuven blev rädd och...
Det bryr jag mig inte om.
Du skulle ha seglat till Pentos.
Jag behöver en fristad, mylady.
-Jag hade ingenstans att ta vägen. -Vilken fräckhet. En fristad?
Du smiter härifrån och för med dig olycka tillbaka.
-Drottningen kommer att jaga dig. -Ingen såg att det var jag.
Jag hade sagt att du är från vettet men något vett hade du väl aldrig.
Kom inte tillbaka.
Ville ni ha en drake eller inte?
Ni sa själv att ni blev förd bakom ljuset av drottningen. Tagen för en idiot.
Ni sökte beskydd. Det erbjuder jag er nu.
Vhagar flyger fritt.
Fårtjuven har länge haft sin hemvist här.
Det enda vi ber er...är att ni blundar.
Dalen är vidsträckt.
Jag kan inte hindra en drake från att vistas där den behagar.
Jag vill inte se dig mer.
-Jag förtäljer om en ryslig strid -Prisa våra lyckliga kulor
-Tiotusen var de, men fler var vi -Vi drev dem till en blodig strand
-Sjön ser man knappt botten i -Hej, hej, hej
För vi fyllde den med ben
-Fiskföda, fiskföda! -Fiskföda, fiskföda!
Slog dem i små flisor
-Fiskföda, fiskföda! -Fiskföda, fiskföda!
Vi dränkte de gröna svinen
-Jag förtäljer om ett listigt trick -Vad var det som ägde rum?
-Aemond kommer, sa de, kom kvickt! -Enöga ser ut som en pitt
Vi har Daemon, så stoppa upp...
...er drake i röven!
Ser Simon Strong, ers nåd.
Nämen, ser man på.
Detta minner om svunna tider.
När Flodlandets stjärna var i stigande. Musik, mat och virila unga män.
Och vilken av dessa fröjder lockade hit er över stock och sten?
Jag har med mig gåvor, som kvitto på era framgångar vid Röda floden och vid sjön.
De finaste vinerna från huset Strongs källare.
-Vin! -Vin!
Och ett meddelande till er.
Från drottningen.
Ers nåd? Är något på tok?
Kronprinsen är död.
Jag ska till King's Landing och inta tronen åt vår drottning.
Tåga söderut och möt mig där.
Förlägg en mindre garnison på Harrenhal.
När Rhaenyra har tagit Järntronen sänder vi drakar att vakta era skyar.
Var kloka, var orubbliga. Dräp alla som fortsatt gör motstånd.
Vi ska vara drottningens näve. Ingen skall stå i vår väg.
För King's Landing.
-Och den dag vi åter möts. -King's Landing!
Jag har sett att er ankomst är ett förebud om slutet.
-Slutet för vad? -Många saker.
-Och begynnelsen av andra. -Jag hade tackat om jag visste din avsikt.
Jag har gjort drottningen en tjänst. Jag ställde 40 000 flodmän på hennes sida.
Hälsa henne att jag vill ha Harrenhal.
Jag har bott där i hela mitt liv.
Jag har sett slottet gå ur hand i hand, men ingen verkar uppskatta det.
Varför skulle det inte gå till mig?
Du har varken namn, titel eller adlig make.
Kronan har inte för vana att skänka slott till barnmorskor.
Är jag inget mer än en barnmorska i era ögon?
Jag ska tala med henne. Måhända finns det någon annan belöning hon kan erbjuda dig.
"Någon annan belöning."
Jag ber om mat och ni erbjuder mig rubiner.
Hur mycket de än må vara värda kommer de aldrig att stilla min hunger.
Far hem, Daemon.
Kom aldrig tillbaka hit.
Minns vad jag sa.
Många har tidigare trott att min morfar måste vara död, och alla har haft fel.
Vi kommer att hitta honom.
Du... Du kände honom när du var barn.
Han var barsk.
Men vänlig. I mina ögon, i alla fall.
Han älskade min mormor mer än de flesta män älskar sina hustrur.
Det var för hennes skull, tror jag, som han försökte glömma er.
Din bror berättade.
Vi var inte minnen att glömmas bort.
Nej.
Han är också högmodig, till sin egen nackdel. Styvnackad.
Den sidan...känner jag till.
-Kände. -Jag vägrar att säga så än.
-Och din trolovade? -Vi växte upp tillsammans.
Jag är trött på att förlora människor, Alyn.
Han letar också.
-Ni verkar ha mindre ont nu. -Nej, det har jag inte.
-Ni ber inte längre om vallmomjölk. -För att jag inte talar med er längre.
-Ni är arg för att jag räddade er. -Ni röjde mig för våra tillfångatagare.
Som ni gjorde till fiender i onödan. De hade mördat er.
Vi är åtminstone på väg åt rätt håll nu, mot kusten.
Vad händer när vi kommer fram och släpas inför Rhaenyra-
-och hennes skadeglada jävla fitthov?
Vad är det som sker?
Vad är det?
Jag kan bara se vägen bakom oss, men det skulle inte förvåna mig om...
Vad har vi här, då?
Jag misstog mig. Jag är förvånad.
Den där påfågeln Tyland Lannister har lyckats övertala Triarkin-
-att gå ut i strid mot Rhaenyra.
Men det verkar inte gå så bra.
Få in dem i kärran igen!
Ni hörde vad han sa! In med er!
Vi förefaller bli lite försenade till Dragonstone.
Ers nåd. Vi borde söka skydd i skogen, och det fort.
Jag har pengar till skeppslägenhet.
-Vi kan ta oss till Duskendale. -Vi ska till Rook's Rest.
Vi borde undvika det. Vi kan bli gripna igen.
Cole har ju en garnison där. De är lojala.
Men vägen dit, ers nåd, är lång och farofylld.
Om det här är en seger...
...vill jag aldrig mer uppleva en.
Alyn, jag har inget kvar att ge dig nu...
...förutom mitt namn.
Likväl anser jag det vara av större värde...än ett berg av guld.
Jag vill tala med befälhavare Largent.
Varsågod att tala, ers nåd.
Ursäkta att jag tränger mig på hos era guldmantlar, men...
...ärendet är allvarligt.
Om ryktet sprids innebär det döden för alla inblandade.
Rhaenyra ska återvända.
-Hur vet ni detta? -I prinsregentens frånvaro styr Helaena.
I syfte att skapa fred ämnar hon släppa in Rhaenyra i Red Keep-
-och låta henne ta tronen.
-Somliga skulle kalla det förräderi. -Somliga.
Frågan är om ni skulle det.
Den upproriske prinsen i egen hög person.
Vad gör ni här?
Min prins. Vi har precis återvänt från Harrenhal.
Och Gattet. Vi var inte säkra på om det var läge att gå upp dit.
Något fruktansvärt har inträffat.
Drottningen bad er att anfalla eller förfölja Vhagar.
-Eller misstar jag mig? -Aemond kom aldrig.
Och ni väntade i blott två dagar innan ni avsade er ert uppdrag?
Addam gav sig också av.
Vi var av åsikten att det nog hade skett ett missförstånd.
Jag visste inte att hennes nåd någonsin hade efterfrågat...
...era åsikter.
Det är något märkligt med den där skogen. Tro mig.
Vi hörde ljud som av röster och jag såg en...
Ni har handlat orätt. Alla tre.
Och det kommer att stå oss dyrt. Jag lämnade kvar en garnison.
Det kom en kvinna med bud om ett slag.
En maester, antog jag, eller kanske en häxa.
-Var är er kamrat? -Han följde med lady Baela till Gattet.
Vill ni att vi återvänder till Harrenhal, min prins?
Är hon därinne?
Hon har inte velat visa sig sedan Jace...
Under tiden låter smeden och fyllbulten Aemond Enöga flyga osedd förbi.
-Hon sörjer. Betvivlar du hennes metoder? -Inte hennes. Deras.
Och dina.
-Jag lämnade dig här som fånge. -Och bröt löftet du gav mig.
Du har slingrat dig mot kronan som en ål.
Jag måste medge att jag har underskattat hur hal du är.
Försök du att hetsa mig.
Jag har drottningens förtroende, något du fortfarande saknar.
-Drottningen är min hustru. -Varför förvärrar du då hennes lidande?
Det som sker mellan oss angår inte dig.
Vad är det för spel du spelar?
Är det hämnd för verkliga eller inbillade förolämpningar?
Har du smusslat dig in här för att komma åt mig?
Allt kretsar inte kring dig, Daemon.
Så ingen vet var Aemond befinner sig?
-Litar du på drottningens omdöme? -Jag skulle inte tjäna henne i annat fall.
Hon sätter stor tilltro till Alicent Hightowers ord.
Ja. Jag närvarade inte vid deras möte.
De växte upp tillsammans, som alla vet.
Tror du, efter allt som har skett, att de ännu är förtroliga med varandra?
Kanhända.
Skulle det smärta dig?
Jag månar endast om drottningen.
-Jag är ingen vän av huset Hightower. -Där är vi ense.
Men Alicent är till naturen en konspiratör och inte någon som öppet bedrar.
Eller kanske någons redskap.
Ursäkta mig, min prins.
Vhagar ska ha siktats på väg bort från King's Landing...
...flygande i riktning mot Flodlandet.
-Jag hade meddelat drottningen, men... -Jag far dit.
Ers nåd!
Det är oroliga tider.
Det är nog bäst att ni inte avviker från min sida igen.
Jag vill tala med livvaktskaptenen ser Soren.
-Vet ni var han är? -Han kan vara var som helst.
-Jag kan skicka efter honom. -Nej, tack.
Var snäll och säkra lilla rådets sal. Jag ska kalla till möte.
-Ers nåd...? -Det var en befallning.
-Genast, ser Rickard. -Som ni vill.
Han dog i strid för sin drottning.
Precis som han önskade.
Han trotsade mig.
Det är sådant som söner gör.
Det var en annan drake där.
-Fårtjuven, påstår Baela. -En vild drake?
Han hade en ryttare.
Vilda drakar kan inte tämjas.
De anföll Måndansaren och lockade Jace till hans död.
-Hur kan de gröna ha fått en till drake? -Hitta dem.
Det skall ske.
-Men vi har viktigare angelägenheter. -Nej, jag har ingen lust.
Vhagar har lämnat King's Landing.
Pojkarna som...
...klängde sig fast vid mig, som...
...gömde sina små ansikten i mina kjolar dog...
...för att jag ska kunna sitta på en tron gjord av svärd.
Tänker du låta deras död vara förgäves?
Jag såg det, Rhaenyra.
På Harrenhal.
Mörkret i norr. Sagan om is och eld.
Jag såg en flicka med silverhår i en fjärran öken-
-med drakar vid sitt bröst.
-Jag är så trött. -Nej, nej.
Om det är sant...
...det som min bror berättade för dig...
Om det är sant...
Vad hade du gjort då?
Jaså.
-Ursäkta mig? -Ni var mig en flitig liten varelse.
-Hit och dit. Så mycket att stå i. -Behärska er, lord Jasper.
Det vet jag mycket väl hur man gör.
Och ni med, ers nåd. Ni ormade er in i maktens salar redan som flicka.
Så ung. Så djärv.
-Jag tjänade Viserys och riket troget. -Ni gjorde det som krävdes av er.
Det kan ingen förneka.
Livet är kort, gudarna är grymma. Vi finner det nöje som går att finna-
-medan världen styr in i dunklet.
Ni, till exempel...
Ni fann mycket nöje...
...hos ser Criston.
-Inte sant? -Lord... Lord Jasper.
Mycket...njutning.
Straffet för detta är döden.
Vad är straffet för att springa på hemligt möte med Stadsvakten?
-Vad hade ni där att göra? -Lord Jasper, snälla.
Säg det där igen.
-Förlåt? -Vädja till mig.
Nej.
Nej. Nej!
Nej! Nej...
Nej, nej, nej.
Lord Jasper.
Orwyle. Gott.
Vi tycks ha fått en förrädare på halsen.
Jag tänkte precis kalla på er, ser Soren. Hon behöver hållas instängd.
-Stormaester, jag bönfaller er. -Fråga var hon var för en timme sedan.
Jag vet inte var hon kan ha varit...
...men jag vet vad jag såg med egna ögon. Grip honom.
Han vågar ofreda kungens mor!
Änkedrottningen har förrått oss.
-Hennes egen livvakt varnade mig. -Följ med oss, lord Jasper.
Jag är lagmästare, för gudarnas skull.
Släpp mig!
Jag är er tack skyldig, stormaester.
Jag vet inte vad ni har gjort, ers nåd.
Men jag fruktar att det är något desperat.
Ni har vårt djupaste deltagande, ers nåd.
Vilken tragisk händelseutveckling.
-Jag ska fara till King's Landing. -Ers nåd, ni kan inte mena...?
Jag hörde ingen tvetydighet i det drottningen sa. Gjorde ni det?
Jag flyger med min höge make och med mina nya ryttare som vakter.
Det är gott och väl, men ni kan inte gå in i slottet på drakryggen.
Velaryons flotta har skingrats.
-De kan inte skydda er. -Hon har mig.
Aemond flyger till Harrenhal, som utlovat. När han återvänder är det för sent.
Förlåt mig, min drottning, men detta stinker dubbelspel.
Må så vara. Jag har talat färdigt.
Låt ser Lorent välja hur han vill dö.
Ni kommer väl att behöva denna.
Jag hoppas att ni skickar efter mig.
Kom ihåg vem av oss som har varit er trogen.
Mycket har förändrats i min frånvaro.
-Du har anlitat en ny rådgivare. -Hon har gjort mycket för vår sak.
-För mig. -Så mycket har jag förstått.
-Jag behöver inte ditt gillande. -Det var en observation.
Min prins. - Ers nåd.
Syrax!
I dag välkomnar King's Landing sin drottning.
Ni ska täcka oss. Sprid ut er och speja.
Låt ingen närma sig ovanifrån. Tror ni att ni klarar av det?
-Ja. -Håll vakt och invänta mina order.
Inte vid något tillfälle kommer det krävas att ni vare sig tänker-
-fattar beslut eller kommer på idéer.
-Nej, ers nåd. -Gott.
När staden väl är vår riktar vi åter vår uppmärksamhet mot Vhagar.
Från och med nu måste allt fortskrida enligt plan.
Gör mig inte besviken.
Helaena. Helaena!
Så märkligt. Det är inte rätt årstid.
Rhaenyra är på väg. Jag behöver dig.
-Kommer det att bli strid? -Nej.
-Vi ska släppa in henne och sedan fly. -Du har talat med henne.
Men jag blev fördröjd. Ser Rickard tycks ha förrått mig.
Vi måste få vaktposterna och livvakterna att lägga ned vapen.
De kommer att tro att du är galen.
-Men de kommer lyssna på en drottning. -Du är drottning.
Helaena, du är drottningen. Skynda.
Du sa att far ändrade sig.
Ni gjorde Aegon till kung - du, ser Criston, morfar och septonen.
Jag begick ett misstag.
-Men du hörde ju honom säga det. -Jag vet inte längre. Men Helaena...
Du sa för ett par dagar sedan att du var lyckligare innan du blev drottning.
Dina ord genomborrade mig som ett spjut.
Jag tänker inte längre främst på vad du förtjänar, utan vad som gör dig lycklig.
Dig kan jag måhända ännu rädda.
Jag tror att jag skulle vilja föda upp kycklingar.
-Min drottning. -Ers nåd.
Du där. Vem är din kapten?
Ser Freddryk, ers nåd.
-Är något på tok, ers nåd? -Lämna era poster, ser Freddryk.
På drottning Helaenas befallning.
Stående order, ers nåd.
-Alla drakar utom Vhagar ska skjutas ned. -Era order är återkallade.
-Men prinsregenten... -Han har lämnat staden.
Ni lyder under drottningen nu.
Jag vill inte att djuren kommer till skada.
Rhaenyra Targaryen närmar sig, ser Freddryk.
Vid hennes sida finns prins Daemon och många fler.
Kungen har avsagt sig tronen och till och med prinsregenten har flytt.
Vill ni brinna på samma sätt som King's Landing?
Eller tänker ni släppa in henne och hoppas på fred?
Hennes söner var alltid vänliga.
Ser Freddryk.
Mot Harrenhal.
Mot Harrenhal!
Drake!
Jag söker Daemon Targaryen.
Vi hade inte väntat oss att ni skulle komma.
Dra svärd.
-Ers nåd, jag har inget svärd. -Skaffa fram ett, då!
Jag har ingen lust att göra motstånd.
Jag har inte svingat en klinga på många år.
Det måste finnas något annat sätt vi kan behaga er på.
Armén har brutit upp.
Det finns inget som hindrar er...
Far!
Hjälp mig.
Hjälp...
Avvakta.
Drake!
Ta mark, Caraxes.
Alicent höll sitt löfte.
Det slutliga beviset väntar därinne.
Frukta ej!
Jag är här för att ställa allt till rätta.
Vänta här.
Finns det fler som vågar sätta sig upp mot oss i vårt eget hus?
Nå.
Ers nåd.
Stanna!
-Var är Aegon? -Det har ni inte med att göra.
-Vi behöver göra upp. -Är valpen för feg för att infinna sig?
Ni är djärva, det måste jag tillstå.
Djärva eller trögtänkta.
Det beror väl på om jag vinner eller förlorar.
Det var en synnerligen oväntad syn.
Håll dig nära, Rhaenyra.
Väl mött, ser Luthor.
Stadsvakten minns sin befälhavare Daemon Targaryen.
Och drottning Rhaenyra, den rättmätiga arvingen till Järntronen.
Vakterna vid portarna har lagt ned vapnen.
Gör detsamma eller dö som förrädare.
Prinsregenten kommer inte att acceptera detta.
-Och inte heller handen! -Grip dem!
Och alla som bär huset Hightowers emblem.
Ni har min tacksamhet, ser Luthor.
Det var prins Daemon själv som gav mig den här guldmanteln.
-För tjugo år sedan. -Jag visste att vi skulle ses en dag.
Jag önskar att jag kunde hävda samma sak.
Tronen tillhör er, min drottning.
Inte än.
För fram Aegon...
...troninkräktaren...
...till mig!
-Han är inte här. -Var är han?
Det vet jag inte. Jag svär.
Han har flytt, tillsammans med spionmästaren.
-Så lägligt. -Jag stannade kvar när Aegon tog tronen.
Jag är ingen riddare. Jag var livrädd. Men jag har gjort vad jag har kunnat.
-Det kan änkedrottningen intyga. -Hon finns inte heller här.
Jag svär trohet till Viserys rättmätiga arvinge-
-som är drottning i kraft av blod och ed.
Om troninkräktaren har flytt måste huvuden rulla, som ni väl vet-
-även om jag ogärna dödar en maester.
Döda mig om ni är tvungen.
Men jag kan erbjuda er någon annan, som kan ge er större...tillfredsställelse.
Vi kommer inte ut den här vägen.
-Släpp ut dem. -Skall ske, min prins.
-Vad har skett? -Orwyle har erbjudit oss ert huvud.
Det är ljuvligt att bevittna hur ni förråder varandra.
Detta är hennes verk, den lilla medlöparslynan.
Fortsätt tala, så befriar jag er från er kuk före ert huvud. För nöjes skull.
Om ni behagar, min prins.
En gåva till er, om ni någonsin återvände...
...från lord Larys Strong.
Lord Merryweather och lady Fell.
Fängslade för att ha upprätthållit sin ed, ers nåd.
-Lady Fell. -Min drottning.
Lord Merryweather. Ni har min tacksamhet.
Lagmästaren, som konspirerade med troninkräktaren.
Ni kommer att hängas för detta! Om ni inte brinner.
Vem i ert råd är fortfarande vid liv?
Råttorna i de svarta cellerna har vuxit sig sällsynt stora!
Det är som jag förväntade mig.
På knä.
Jag förmodar att alla andra är döda.
Aegon har flytt, men vår gamle vän kan ta hans plats.
Få det överstökat, är ni snälla.
De iakttar dig.
Om du vill härska måste du visa att du inte tvekar.
Jag vet inte om jag är kapabel.
Låt Daemon göra det.
Bespara mig åtminstone att bli sönderhackad.
Om er far kunde se vad detta har lett till...hade han aldrig trott det var sant.
Tig med er!
Det är detta ögonblick som gör dig till drottning.
Jag gjorde mitt bästa...
Hälsa min höga maka att...
Undan!
Ge plats!
Översättning: Emilia Svensson