CASA DRAGONULUI
Bătălia?
E câștigată.
Ce ai făcut?
Jace!
Jace?
Ce ai făcut?
Cum ai putut?
Cum ai putut face asta?
Cum?
Cum ai putut să-mi faci una ca asta?
Răspunde-mi!
Cum ai putut face asta?
Răspunde-mi!
Te rog...
Cum ai putut face asta?
Alteță! Alteță, lăsați-l!
Trebuie să-l lăsați, Alteță.
Cum îndrăznești să pui mâinile pe mine?
Cum îndrăznești?
Regina mea...
V-am dezamăgit.
Trebuie să plătesc cu viața.
La ce bun?
Îmi va readuce fiul la viață?
Va schimba adevărul nesăbuinței tale și a lui?
Și a voastră!
A tuturor celor care ați știut ce a făcut Jacaerys și ați stat degeaba.
Voi nu trebuie să plătiți cu viața? Voi nu v-ați trădat regina?
Lord Corlys!
Ușurel!
Ajută-mă...
milady.
Am făcut un lucru îngrozitor.
De ce ai venit aici?
- A avut loc o bătălie. - Se pare că prințul Jacaerys a murit.
Acum trebuie să pleci.
Erau corăbii și fum...
Am vrut doar să ajut, dar Tâlharul de oi s-a speriat...
Nu-mi pasă.
Trebuia să fii pe o corabie spre Pentos.
Am nevoie de adăpost, milady.
- Nu am unde altundeva merge. - Cum îndrăznești? Adăpost?
Fugi din grija mea și îmi aduci nenorocirea în prag.
- Regina te va vâna negreșit. - Nu m-a văzut nimeni.
Aș spune că ți-ai pierdut mințile,
dar mă îndoiesc că le-ai avut din capul locului.
Nu te mai întoarce aici!
Vrei un dragon sau nu?
Tu însăți ai spus că ai fost amăgită în relația cu regina.
Luată drept nătângă.
Îți doreai protecție. Ți-o ofer eu acum.
Vhagar dă târcoale.
Tâlharul de oi e de multă vreme aici.
Tot ce îți cerem...
e să închizi ochii.
Valea e întinsă.
Nu pot împiedica un dragon să sălășluiască unde poftește.
Dar nu vreau să te mai văd.
Vă povestesc de-un război cumplit
Mulțumim, pietre norocoase
Zece mii au venit Ai noștri-au fost mai mulți
La țărm i-am împins pe toți
Apei fundul nu-l mai socoți
Hei, hei, hei
De oasele lor e plin ochi lacul
Hei, hrană pentru pești Hrană pentru pești
Oale și ulcele, i-am tocat
Hrană pentru pești Hrană pentru pești
Pe-afurisiții de Verzi i-am înecat
Vă povestesc un vicleșug isteț Luați aminte
Ia zi, ce s-a întâmplat?
Vine Aemond Au zis să fugim iute, iute
Așa chior, arată ca un bou
Și-l avem pe Daemon Așa că vâră-ți
Dragonu-n cur
Ser Simon Strong, Alteță.
Ia te uită pe cine avem noi aici!
Îmi amintesc de vremurile de odinioară...
când Ținuturile Riverane erau pe cai mari. Muzică, carne și tineri viguroși.
Și care din desfătări te-a atras la noi, prin luminișuri și vâlcele?
Vă aduc daruri, pentru izbânzile voastre de la Furca Roșie și de pe Malul Lacului.
Cel mai bun vin din pivnițele Casei Strong.
Vin!
Și un mesaj pentru tine.
Din partea reginei.
Alteță?
S-a întâmplat ceva?
Prințul moștenitor a murit.
Sunt chemat în Debarcaderul Regelui, să revendic Tronul de Fier pentru regină.
Te însărcinez să pornești spre sud, ne vedem acolo.
Trimite oameni să apere Harrenhalul. Porniți în număr mare.
Odată ce Rhaenyra va ocupa Tronul de Fier,
vom trimite dragoni să vă apere în zbor.
Fiți vicleni și de neclintit.
Răpuneți pe oricine vi se împotrivește.
Noi vom fi pumnul reginei.
Nimeni nu ne va sta în cale.
Pentru Debarcaderul Regelui
și pentru ziua când ne vom reîntâlni!
Debarcaderul Regelui!
Am văzut că venirea ta prevestește sfârșitul.
Ce sfârșit?
Sfârșitul multor lucruri.
- Dar și începutul altora. - Ți-aș mulțumi pentru ajutor,
dar încă nu știu care a fost menirea ta.
I-am făcut un serviciu reginei.
I-am pus la dispoziție 40.000 de riverani.
Spune-i...
că vreau Harrenhalul.
Acolo mi-am trăit toată viața îndelungată
și am văzut cum trece de la unul la altul, fără ca nimeni să-l prețuiască.
De ce să nu ajungă la mine?
Nu ai nici nume, nici titlu și nici soț nobil.
Coroana nu obișnuiește să dea castele pe mâna moașelor.
Asta e tot ce crezi că sunt, o moașă?
Voi vorbi cu ea. Poate că îți va oferi o altă răsplată.
„O altă răsplată”...
Eu îți cer mâncare și tu-mi oferi rubine.
Oricât ar fi de prețioase...
nu-mi vor potoli niciodată foamea.
Du-te acasă, Daemon!
Dar nu te mai întoarce aici!
Ține minte ce ți-am spus!
Mulți mi-au socotit bunicul mort și l-au abandonat
și cu toții s-au înșelat.
Îl vom găsi.
Tu...
Tu îl cunoști de mică.
Era sever.
Dar blând.
Cel puțin în ochii mei.
A iubit-o mult pe bunica,
cum puțini bărbați își iubesc soțiile.
De dragul ei,
cred, a încercat să uite de voi doi.
Mi-a spus fratele tău.
Nu eram oameni neînsemnați, ca să fim dați uitării.
Nu.
Dar este deopotrivă mândru.
Spre nenorocul lui.
Trufaș și încăpățânat.
Latura aceea a lui...
o cunosc.
O cunoșteam.
Nu accept deocamdată moartea sa.
Și logodnicul tău?
Am copilărit împreună.
M-am săturat să tot pierd oameni dragi, Alyn.
Și el caută.
- Durerile par să ți se fi potolit. - Ba nu.
Nu-mi mai ceri lapte de mac.
- Fiindcă nu vorbesc cu tine. - Aha.
Încă ești furios că ți-am salvat viața.
Mi-ai dezvăluit identitatea răpitorilor.
Pe care i-ai întărâtat fără rost, Alteță.
Urmau să te ucidă.
Cel puțin acum ne îndreptăm în direcția cea bună, spre coastă.
Da. Și ce se întâmplă odată ajunși acolo?
Când vom fi târâți în fața Rhaenyrei și a curții ei de cretini care vor jubila?
Ce e?
Ce se întâmplă?
Văd doar drumul lăsat în urmă, dar nu m-aș mira să fie un...
Ce avem noi aici?
M-am înșelat. Chiar mă mir.
Închipuitul ăla de Tyland Lannister chiar a convins
Triarhia să se alăture războiului împotriva Rhaenyrei.
Deși nu pare să fi decurs prea bine.
Du-i înapoi înăuntru!
L-ai auzit! Treci înăuntru!
Se pare că ni se amână călătoria spre Piatra Dragonului.
Alteță!
Ar trebui să ne adăpostim grabnic în pădure.
Am aur să ne cumpărăm locul pe corabie.
- Putem ajunge la Duskendale. - Mergem la Refugiul Corbului.
Ar fi înțelept să-l evităm. Am putea fi capturați din nou.
Cole are o garnizoană acolo, nu? Îmi e loială.
Dar drumul spre Refugiu e lung și primejdios, Alteță.
Dacă așa arată izbânda...
nădăjduiesc să nu mai văd alta.
Alyn, nu am nimic să-ți ofer acum în afară de numele meu.
Cu toate acestea, îl socotesc mai de preț...
decât un munte de aur.
Doresc să vorbesc cu comandantul Largent.
Vă ascult, Alteță.
Iartă-mă că îți deranjez Mantiile Aurii, dar...
e o chestiune foarte serioasă.
Dacă s-ar afla, toți cei implicați ar pieri.
Rhaenyra se întoarce.
Cum ați aflat vestea?
În lipsa prințului regent,
regina Helaena reprezintă autoritatea în oraș.
În slujba păcii, are de gând să-i permită Rhaenyrei să intre în Fortăreața Roșie
și apoi să preia tronul.
- Unii ar numi-o trădare. - Într-adevăr.
Întrebarea e: și tu ai numi-o astfel?
Însuși prințul răzvrătit!
Ce căutați aici?
Alteță, tocmai ne-am întors de la Harrenhal.
Și din Defileu.
Am șovăit să mergem sus.
S-a întâmplat un lucru cumplit.
Regina v-a cerut să o atacați sau să o urmăriți pe Vhagar.
Mă înșel eu cumva?
Aemond nu a mai venit.
Și ați așteptat doar două zile înainte să abandonați misiunea.
Și Addam a plecat.
Ne-am gândit că o fi o neînțelegere la mijloc.
Nu știam că Alteța Sa, regina, a cerut să afle,
acum sau altcândva,
cum gândiți.
Oricum, în pădurile alea e ceva aiurea.
Vă spun sigur.
Am auzit tot soiul de zgomote, voci. Eu am văzut și...
Ați greșit. Toți trei.
Greșeala voastră ne va costa scump. Am lăsat o garnizoană acolo, o gospodărie.
O femeie ne-a adus vești despre o bătălie.
Am crezut că e maester.
Sau poate că era vrăjitoare.
- Unde vă e tovarășul? - S-a întors cu lady Baela în Defileu.
Să ne întoarcem acum la Harrenhal, Alteță?
E înăuntru?
De când a aflat de Jace, nu dorește să fie văzută.
Între timp, fierarul și bețivanul
îl lasă pe Aemond să le scape printre degete.
Jelește. Îi pui la îndoială metodele?
Nu pe ale ei. Pe ale lor.
Și pe ale tale.
Te-am lăsat prizonieră aici.
După ce te-ai lepădat de ceea ce mi-ai promis.
Ți-ai croit drum spre Coroană asemenea unui țipar.
Mărturisesc că nu te-am crezut atât de alunecoasă.
Zădărăște-mă oricât poftești.
Mă bucur de încrederea reginei, pe care nu ai câștigat-o încă.
Regina e soția mea.
Atunci de ce i-ai sporit suferința?
Nu te privește ceea ce e între noi.
Ce urmărești?
Vrei răzbunare pentru jigniri reale sau închipuite?
Te încolăcești aici ca un șarpe ca să mă ataci pe mine?
Nu se învârte totul în jurul tău, Daemon.
Deci nu se știe pe unde umblă Aemond, nu?
Crezi că judecata reginei este sănătoasă?
Altminteri nu aș sluji-o.
A riscat mult în baza cuvântului lui Alicent Hightower.
Într-adevăr. Nu am fost prezentă la întâlnirea lor.
După cum știu toți, au copilărit împreună.
După toate cele întâmplate de atunci, crezi
că încă le mai leagă ceva?
Tot ce se poate.
Te-ar mâhni?
Îmi fac griji doar pentru regină.
- Nu sunt prietena Hightowerilor. - De acord cu tine.
Deși cred că Alicent e mai curând uneltitoare din fire
și nu înșală fățiș.
Sau poate că e o unealtă.
Vă cer iertare, Alteță.
Se pare că Vhagar a fost văzută părăsind Debarcaderul Regelui
și îndreptându-se în zbor spre Ținuturile Riverane.
- Aș înștiința-o pe regină, dar... - Mă duc eu la ea.
Alteță!
Atmosfera este încărcată.
Socotesc că e înțelept să nu mai ieșiți de sub ocrotirea mea.
Vreau să vorbesc cu căpitanul gărzii castelului, ser Soren.
- Unde l-aș putea găsi? - Cine știe?
- Îi pot transmite un mesaj. - Mulțumesc. Nu.
Îngrijește-te ca sala consiliului mic să fie bine păzită.
- Voi convoca o întâlnire acolo. - Alteță?
E o poruncă!
Numaidecât, ser Rickard!
Cum poftiți.
A pierit luptând pentru regina lui.
Așa cum și-a dorit.
M-a sfidat.
Așa obișnuiesc fiii.
Mai era un dragon acolo.
Tâlharul de oi, așa îl cheamă, spune Baela.
Un dragon sălbatic?
Avea călăreț.
Nu se poate. Dragonii sălbatici nu pot fi îmblânziți.
Au atacat-o pe Moondancer și l-au împins pe Jace în ghearele morții.
Cum să fi revendicat Verzii alt dragon?
- Vreau să-i găsești. - E ca și făcut.
- Dar avem treburi mai presante. - Nu, nu mai pot îndura nimic.
Vhagar a părăsit Debarcaderul Regelui.
Băieții care...
se agățau de mine, care...
își ascundeau fețișoarele în fustele mele au pierit
pentru ca eu să stau pe un tron făcut din săbii.
Vei îngădui să fi murit zadarnic?
Am văzut totul, Rhaenyra.
La Harrenhal.
Bezna din nord. Cântecul de Gheață și Foc.
Am văzut o fată cu părul argintiu într-un deșert îndepărtat,
care ținea dragoni la piept.
Sunt epuizată.
Nu, nu.
Dar dacă e adevărat
ceea ce ți-a spus fratele meu...
Dacă ar fi adevărat,
ce ai face?
Ia te uită!
Poftim?
Ce făptură mică și sârguincioasă ești!
Încolo și-ncoace, atâtea de făcut!
Ai face bine să-ți măsori cuvintele, lord Jasper!
Mi le măsor cât se poate de bine.
Te-am măsurat și pe tine, Alteță.
Cum ai șerpuit pe culoarele puterii pe când erai doar o copilă.
Atât de tânără!
Atât de îndrăzneață!
L-am slujit pe Viserys cu credință. Am slujit regatul cu credință.
Ai făcut ce ai fost nevoită să faci.
Nimeni nu poate nega asta.
Viața este scurtă, iar zeii sunt nemiloși.
Încercăm cu toții să ne desfătăm cum putem în timp ce lumea se prăbușește în beznă.
Tu, de pildă.
Ți-ai găsit multe desfătări...
cu ser Criston...
nu-i așa?
Lord Jasper!
Foarte multe plăceri.
Pedeapsa pentru asta e moartea.
Și pedeapsa pentru o întâlnire secretă cu Garda Orașului care este?
- Ce treburi ai avut acolo? - Lord Jasper, te rog!
Spune-o din nou!
Ce?
Imploră-mă!
Nu!
Nu! Nu!
Nu!
Nu, nu, nu!
Lord Jasper!
Orwyle! Ce bine!
Se pare că avem de-a face cu o trădătoare.
Urma să te chem, ser Soren.
Trebuie închisă undeva unde să nu mai facă probleme.
- Mare Maester, te implor... - Întreab-o unde era acum un ceas!
Poate că nu știu unde a fost,
dar știu ce am văzut aici cu propriii ochi. Arestați-l!
A îndrăznit să pună mâna pe mama regelui!
Regina moștenitoare ne-a trădat.
- Propria ei gardă m-a prevenit! - Vei veni cu noi, lord Jasper.
Sunt Maestrul Legilor, pe cei șapte zei!
Dați-mi drumul!
Îți rămân îndatorată, Mare Maester.
Nu știu ce ați făcut, Alteță.
Mă tem că e o faptă disperată.
Cele mai sincere condoleanțe, Alteță.
Ce întâmplări tragice!
Pornesc spre Debarcaderul Regelui.
Alteță, doar nu aveți de gând...
N-am sesizat ambiguitate în afirmația reginei, lord Bartimos.
Tu?
Voi zbura împreună cu soțul meu și cu noii călăreți drept gărzi.
Prea bine, dar nu puteți pătrunde în castel călare pe dragon, Alteță.
Oștenii Velaryon sunt împrăștiați.
- Nu vă vor putea apăra. - Mă are pe mine.
Aemond a pornit spre Harrenhal, așa cum a făgăduit Alicent.
Avem timp doar până la întoarcerea lui.
Iertare, Alteță, dar duhnește a capcană.
Dacă e o cursă, îmi asum. Gata cu vorba!
Îngăduiți-i lui ser Lorent să aleagă cum va muri!
Cred că vei avea nevoie de asta.
Nădăjduiesc că vei trimite după mine.
Nu uita care dintre noi ți-a fost credincios.
S-au schimbat multe cât am fost plecat.
Ți-ai ales un nou sfetnic.
A făcut multe pentru noi.
- Pentru mine. - Observ.
Nu am nevoie de consimțământul tău.
Era doar o observație.
Prințul meu! Alteță...
Syrax!
Debarcaderul Regelui își primește astăzi regina.
Ne veți proteja. Stați la distanță și fiți vigilenți!
Să nu se apropie nimeni în zbor! E îndeajuns de simplu pentru voi?
Este.
Stați de pază până trimit vorbă.
Nu va fi nevoie nicicând să gândiți,
să luați decizii sau să aveți idei.
- Nu, Alteță. - Nu.
Odată cucerit orașul, ne reîndreptăm atenția spre Vhagar.
Din clipa asta, totul trebuie să decurgă conform planului.
Să nu mă dezamăgiți!
Helaena!
Ce ciudat!
Nu e încă vremea lor.
Vine Rhaenyra.
Am nevoie de tine.
- Va avea loc o bătălie? - Nu.
Nu. Îi vom îngădui să intre, după care vom fugi.
Ai vorbit cu ea.
Dar am fost reținută. Se pare că ser Rickard m-a trădat.
Trebuie să retragem santinelele și cât mai multe gărzi ale castelului.
Vor crede că ți-ai pierdut mințile.
- Dar vor da ascultare unei regine. - Ești și tu regină.
Helaena, tu ești regina acum. Iute!
Ai spus că tata s-a răzgândit.
Tu, ser Criston, bunicul și septonul l-ați făcut pe Aegon rege.
Am făcut o greșeală.
Dar i-ai auzit spusele.
Nu mai știu dacă le-am auzit sau nu.
Dar, Helaena...
Cu câteva zile în urmă, mi-ai spus
că erai mai fericită înainte să devii regină.
Vorbele tale m-au săgetat ca o suliță.
Acum nu mă gândesc la ce meriți, ci la ceea ce te-ar putea face fericită.
Pe tine te pot încă izbăvi.
Cred că mi-ar plăcea să cresc găini.
- Regina mea! - Alteță!
Tu! Cine e căpitanul tău?
Ser Freddryk, Alteță.
- S-a întâmplat ceva, Alteță? - Retrageți-vă din posturi,
ser Freddryk, la porunca reginei Helaena!
Avem ordinele noastre, Alteță.
- Atacăm orice dragon în afară de Vhagar. - Ordinele voastre sunt revocate.
- Dar prințul regent... - Prințul regent a părăsit cetatea.
Acum, regina dă ordinele.
Nu vreau să vătămați nicio fiară.
Se apropie Rhaenyra Targaryen, ser Freddryk.
E însoțită de prințul Daemon și alți călăreți.
Regele a abdicat,
iar prințul regent însuși a părăsit cetatea.
Vei lupta și vei fi pârjolit, dimpreună cu Debarcaderul Regelui?
Sau îi vei îngădui să intre, nădăjduind că va fi pace?
Fiii ei au fost mereu cumsecade.
Ser Freddryk!
Spre Harrenhal.
Spre Harrenhal!
Dragon!
Îl caut pe Daemon Targaryen.
Mărturisesc că nu te așteptam.
Scoate sabia din teacă!
- Alteță, nu am nicio sabie. - Atunci, fă rost de una!
Nu îmi doresc să te înfrunt.
Nu am mai mânuit o sabie de foarte mulți ani.
Neîndoielnic îți vei găsi satisfacția și pe altă cale.
Oastea a părăsit castelul.
Nu te împiedică nimic...
Tată!
Ajută-mă!
Ajutor...
Coboară, Caraxes!
Alicent a făcut așa cum a făgăduit.
Adevărata încercare e înăuntru.
Nu vă temeți!
Am venit să îndrept lucrurile.
Așteaptă!
Cine se mai încumetă să ne înfrunte în casa noastră?
Alteță?
Stați pe loc!
- Unde e Aegon? - Nu te privește pe tine.
Am treabă cu el.
Cățelul încrezut e prea fricos să dea ochii cu regina sa?
Sunteți nerușinați, de asta vă încredințez.
Nerușinați sau neghiobi.
Bănuiesc că depinde dacă înving sau pierd.
Ia uite un lucru nemaivăzut până acum!
Ține aproape, Rhaenyra!
Mă bucur să te văd, ser Luthor.
Garda Orașului și-l amintește pe comandantul său, Daemon Targaryen.
Și pe regina Rhaenyra, adevărata moștenitoare a Tronului de Fier.
Gărzile de la porți și-au lepădat săbiile.
Urmați-le exemplul sau pieriți drept trădători!
Prințul regent nu va îngădui una ca asta!
- Și nici Mâna! - Luați-i prizonieri!
Și, odată cu ei, pe toți cei care poartă însemnul Hightower.
Ai toată recunoștința mea, ser Luthor.
Însuși prințul Daemon a fost cel care mi-a dat această mantie aurie.
Cu 20 de ani în urmă.
Eram sigur că te voi revedea într-o bună zi.
Mi-aș dori să pot spune același lucru despre tine.
E tronul Alteței Voastre.
Nu încă.
Aduceți-l pe Aegon...
Uzurpatorul...
la mine!
- Nu e aici. - Atunci, unde e?
Nu știu.
Jur.
A fugit împreună cu Maestrul Șoptitorilor.
Convenabil!
Am rămas aici când Aegon a ocupat tronul.
Nu sunt cavaler. M-am temut pentru viața mea.
Dar am făcut ce am putut, vă poate adeveri văduva regelui.
Nici ea nu e aici.
Îi jur credință moștenitoarei de drept a lui Viserys,
regină prin sânge și prin legământ.
Dacă uzurpatorul a fugit, trebuie să tăiem capete, cum bine știi,
oricât mi-ar displăcea să răpun un maester.
Dacă așa trebuie, curmați-mi zilele.
Dar vă pot oferi pe altcineva care v-ar da mai multă satisfacție.
Nu putem fugi pe aici.
Dați-le drumul!
Numaidecât, Alteță.
- Ce s-a întâmplat? - Orwyle te-a sacrificat.
E o încântare să văd cum vă trădați ca păianjenii.
E numai vina ei.
Javra aia uneltitoare.
Dacă nu-ți ții gura, îți tai scula înaintea capului,
doar de amuzament.
Dați-mi voie, Alteță...
Un dar pentru Alteța Voastră, în caz că vă întorceați vreodată.
De la lordul Larys Strong.
Lordul Merryweather și lady Fell.
Întemnițați fiindcă și-au respectat jurământul, Alteță.
- Lady Fell! - Regina mea!
Lord Merryweather! Ai toată recunoștința mea.
Maestrul Legilor, care a uneltit cu uzurpatorul.
Vei atârna în ștreang pentru asta!
Dacă nu te vor mistui flăcările.
Cine a rămas în viață în consiliu?
Șobolanii din celulele întunecate au crescut neobișnuit de mari.
Exact cum mă așteptam.
În genunchi!
Bănuiesc că toți ceilalți sunt morți.
Aegon a fugit, dar vechiul nostru prieten îi poate ține locul.
Terminați odată cu asta, bine?
Sunt cu ochii pe tine.
Dacă vrei să conduci, arată-le că nu șovăi.
Nu sunt sigură că pot.
Lasă-l pe Daemon să o facă!
Cruță-mă măcar să nu fiu ciopârțit.
Dacă ar vedea tatăl tău unde s-a ajuns...
Nu și-ar fi închipuit.
Gata cu vorba!
În clipa aceasta, vei deveni regină.
Mi-am dat silința...
Spuneți-i soției mele că...
Laoparte!
Faceți loc!
Traducerea: Lucia Elena Popovici