DRAKONO NAMAI
Ramiai.
Klaupkis.
Galiu padaryti tai švariai arba...
- Ar bent galiu žinoti kaltinimą? - Kur jis?
- Kas? - Mano brolis. Karalius.
Savo menėj.
Tu esi karūnos išdavikas.
- Nuteisiu tave mirti. - Ne!
Mano prince!
Atrodo, lordas Larisas taip pat pabėgo iš Tvirtovės.
Man reikia aguonų pieno.
Bijau, kad bėgant pamiršau jį paimti.
Ak, tas skausmas.
Prašau.
Nenusiminkit, mano karaliau.
Šios valandos tamsios, bet...
Prieš akis šviesesnės dienos.
Ne.
Aš ne karalius.
Varnų mėšlo sostas
ir luošas apsaugininkas.
Aš velniškai apgailėtinas.
O, velnias.
Užsidėkit gobtuvą.
Paimkit jį.
Nė iš vietos!
Palauk, palauk. Palauk.
Kas jūs?
Paprasti Citadelės tarnai.
Mes gabenam šiuos varnus į Baltąjį Uostą.
Jūs esate karalienės žemėse.
Jei norite praeiti, pirmiausia pasmerkite uzurpatorių,
klaupkite ant kelių ir prisiekite ištikimybę Jos Malonybei,
tikrajai karalienei Reinirai Targarien.
Mes pasmerkiame uzurpatorių ir prisiekiame Jos Malonybei Reinirai Targarien.
Nagi, bičiuli. Patvirtink ištikimybę, kad galėtume keliauti toliau.
Kapitonas sakė klaupt.
Eik velniop.
Atleisk mano bičiuliui. Jis būna užsispyręs.
Jie skirti Eigonui.
Nužudykite juos.
Šiandien jums pasisekė, mano lorde.
Priežastis, kodėl šis vyras neprisiekia Reinirai...
Yra ta, kad jis yra Eigonas Targarienas.
Ką?
Ne, ne. Tai...
Ką čia kalbi, bičiuli? Visada juokauji.
- Ar tai tiesa? - Ne.
Ne. Žinoma, ne. Tai melas.
Jis buvo apdegintas ugnimi Reinės Targarien
ir jos drakono Rukresto mūšyje.
- Mano palydovas yra talentingas... - Aš esu Jo Malonybės ištikimas patarėjas,
- Harenholo lordas, Larisas Strongas. - Nepakenčiamas melas!
Kažkas meluoja.
- Jo karūna. - Ne.
Gražūs plaukai.
Nukirskite jų galvas.
Jie bus puikus grobis karalienei.
Atleiskite, mano lordai, bet už tokią klaidą prarastumėte savo galvą.
Tai pats pretendentas.
Galite karalienei nurodyti savo kainą už jo pristatymą,
ir jo patikimiausio patarėjo.
Kaip gyvus įkaitus.
Kas jie tokie?
Jie nesvarbūs.
- Koks artimiausias uostas? - Daskendeilas.
Uždarykite juos. Gabensim juos ten.
Samdysim laivą iki Drakono Uolos.
Turiu tikėti...
Kad Alisentos pasiūlymas buvo nuoširdus.
Tai apgaulė, pridengta senąja draugyste.
Rizika, kurią ji prisiėmė atvykdama čia, yra akivaizdi.
O rizika, kurios ji prašo iš tavęs?
Skristi į Grino tvirtovę remiantis vien jos žodžiu?
Tai spąstai, mama.
Privilioti tave ir Deimoną į Veigar nasrus.
Ne. Veigar ir Eimondas išskrido. Jie išskrido į Harenholą.
O Eigonas guli lovoje.
Galėčiau paimti Eigoną ir sostą iškart.
Ne.
Negali ja pasitikėti.
Mama.
- Alisenta atvyko į Drakono Uolą. - Alisenta?
- Po taikos vėliava. - Tai neįmanoma.
Grinai jau žino, kad jų pralaimėjimas neišvengiamas.
Eimondas skrenda su Veigar prisijungti prie Koule Upių žemėj.
Jam išvykus, Alisenta atvers Raudonosios pilies vartus
ir atiduos Eigoną man.
- Tada nukirsiu jam galvą ir paimsiu sostą. - Kokie jos reikalavimai, Jūsų Malonybe?
Kad ji, Heleina ir Jaehaera liktų gyvos.
Ir kad šis karas baigtųsi be tolesnio kraujo praliejimo.
Tai nedidelė kaina.
- Ar manai, kad ja galima pasitikėti? - Pranešk lordui Korlisui Ryklėje.
Man reikia laivų pristatyti pakankamai kovotojų miestui užimti.
- Jūsų Malonybe, aš protestuoju... - O Deimonas turi grįžti skubiai.
Aš jam parašysiu.
Mes skrendame į Karaliaus Uostą po dviejų dienų...
Ir paimsime miestą.
Labas rytas, sere. Mano karaliene. Karalius reikalauja pasikalbėt.
Verčiau į sostų salę, Jūsų Malonybe.
Eimondai.
Kodėl tu čia?
Eigonas atsisakė sosto.
- Atsisakė? Ką turi galvoje? - Pabėgo iš Karaliaus Uosto su Lariu.
Ne, Eigonas gulėjo lovoje. Tai...
Na, kur jis galėjo dingti? Kodėl?
Nes jis kvailas ir bailys.
Turime išsiųsti paieškos būrį. Jį reikia rasti nedelsiant.
Kur buvai, mama?
Tavęs nematė pilyje kelias dienas.
Buvau Kingsvude, Eimondai.
Pastaruoju metu čia jaučiuosi mažai naudinga.
O kaip Harenholas?
Tu ir Veigar turėjote skristi pasitikti sero Kristono
ir kartu mesti iššūkį Deimonui.
Eigonas nepaliko man pasirinkimo, tik likti čia ir ginti miestą.
Bet pagalba ateina.
Lordas Ormundas ir penkiolika tūkstančių Haitauerių vyrų dabar žygiuoja Manderu
su Deironu ir jo drakonu.
O Triarchijos flotilė bet kurią akimirką užpuls blokadą jėga,
triskart didesne už Jūrų Gyvatės.
Mums tereikia laukti tinkamo momento.
Lanisterių kariuomenė išsibarsčiusi.
Priekinis dalinys buvo sutriuškintas, užpakalinis suskaidytas pabėgo.
O kas nutiko auksiniam lordui Lanisteriui?
Pabėgo, kai kavalerija suskilo.
Žvalgai mano, kad jie gali persigrupuoti prie Dievų Akies.
Tada tęsiame kovą ten. Turime juos persekioti iki galo.
- Iškaskite kapus mūsų žuvusiesiems. - Taip, mano lorde.
Karaksas greitai susidorotų su šiais kūnais.
Sudeginta mėsa neplatina maro.
Tai ne mūsų būdas.
Upių žmonės turi būti grąžinti į žemę.
Mano lordai.
Ginklus! Aplink mane!
Mes atėjome mirti už drakonų karalienę.
Labai gerai.
Turime daugiau liūtų medžioklei.
Labas rytas, padėjėjau.
Ar yra žinių iš princo Eimondo?
Jokių. Kol kas.
Jis ir Veigar turėjo prisijungti prie mūsų prie Ragų.
Mes žygiuojame pavojuje.
- Jei jis neateis... - Jis turi ateiti.
Yra dar vienas reikalas.
Vienas iš mūsų vyrų išprievartavo kaimo merginą.
Pats mačiau tą nusikaltimą.
Reikia kažką daryti.
Tada pakark jį, jei nori.
Aš nesu jo lordas vadas.
Bausmė tikrai priklauso.
Bet taip pat pareiškimas vyrams,
kad mes ne žvėrys, o garbės riteriai ir kariai.
Apsidairyk aplink, sere Gveinai.
Pažvelk į dangų.
Į horizontą.
Mus supa pražūtis ir žlugimas.
Visi tapsime žvėrimis prieš savo galą.
Tik jei atsisakysime savo principų.
Motinos niekada nepažinojau.
Kaip ir dauguma kanalizacijos žiurkių.
Buvau spardomas labiau nei mišrūnas šuo.
Daugiau dienų troškau mirties nei norėjau gyventi.
Bet buvo vienas kunigas iš Esoso.
Aš jam patikau.
Jis davė man pinigų...
Už tam tikrus dalykus.
Sakė, kad mano gyslose karalių kraujas.
Kad gimiau su tikslu.
Man patiko ta istorija.
Todėl ją priėmiau kaip savo.
Ulfas Drakonų Sėkla.
Ir ta raudona šliundra buvo teisi.
O tu?
Iš kur tu turi drakono kraujo?
Ar ką nors girdėjai?
Man nepatinka ši vieta.
Ir buvimas čia.
- Veigar jau turėjo būti čia. - Turime laukti, kol ji atskris.
Karalienė nieko nesakė apie laukimą.
Ji sakė: "Eikite ten, nužudykite Eimondą."
Aš nelabai norėčiau susitikti su Veigar.
Ji ir Vienaakis nugalabijo mažiausiai du drakonus.
Tačiau kova bus to verta.
Dėl pilies.
Kokios pilies?
Karalienė pažadėjo padaryti mus riteriais.
Tai gausime pilį.
- Ką? - Reikia būti paskelbtam lordu,
kad gautum pilį.
- O ką gauna riteris? - Arklį.
Kam man, po velnių, arklys? Aš turiu drakoną.
Būsi seras Ulfas. Ir žmonės turės rodyti tau pagarbą.
Žmonės turės rodyti man pagarbą dėl didžiulio sumauto drakono!
Negaliu gyventi iš titulo.
Arba jo išgerti.
Įsivaizduoju, būtų daug moterų.
Su pilimi gausi daugiau moterų.
Paklusk, Avinvagi.
Turime skristi į Drakono Uolą.
Grįžk namo.
Ar žinojai, kad Eigonas pabėgo?
Jis turėjo būti čia.
Skristi turėjo Eimondas.
Tu išsigandus.
Seras Kristonas ir seras Gveinas yra dideliame pavojuje.
Bijau tik dėl mūsų riterių.
- Eimondas turėtų būti su jais. - Eimondas irgi išsigandęs.
Užvaldęs Veigar jis pamiršo, kas yra baimė.
Bet dabar prisimena.
Jis žino, kad susidūręs su Reiniros drakonais žus.
Sere Sorenai.
Lordas Ormundas žygiuoja čia su Haitauerių kariuomene.
Išsiųsk vieną greičiausių savo raitelių ir skubiai perduok tai jam.
- Tai karaliaus nurodymai. - Karaliaus?
Skubiai, sere Sorenai.
Tuojau, Jūsų Malonybe.
Alinai, sėskis.
Aš išsaugojau šitą.
Ji iš Ibo.
Tokia prabanga švaistoma.
Aš jau perlaužiau antspaudą.
Ir aš nepasiruošęs...
Gerti vienas.
Užmiršau tą bjaurų pavadinimą...
Bet manau, tai buvo drakono vanduo.
Rafinuotam skoniui.
Karalienė atsiuntė žinią.
Atitraukti penkis laivus nuo blokados,
plaukti Juodmarėmis ir užimti Karaliaus Uostą.
Ji ketina užimti Karaliaus Uostą?
Reiniros pranašumas dabar absoliutus.
Ji apsups miestą savo drakonais
ir privers pasiduoti Eigoną ir Eimondą.
Pripažįstu, mažai žinau apie šį priešą.
Bet Eimondas Vienaakis atrodo toks, kuris greičiau viską sudegins,
nei atiduos savo sostą.
Priekyje laukia audringa jūra.
Negaliu visiškai užpildyti
spragos tarp mūsų.
Bet pripažįstu, kad tai mano kaltė.
Man patiko tavo motina.
Dėl to...
Ką mes turėjome.
Aš bandžiau suteikti tau gyvenimą.
Ir tavo broliui.
Gyvenimą, galbūt.
Bet ne vardą.
Atsiprašau dėl to.
Burė horizonte!
Pastebėti priešo laivai!
Lankininkai, į viršų!
Tiesiai į šiaurės rytus!
Pastebėti priešo laivai.
- Kokia jų jėga? - Kol kas suskaičiuota penkiasdešimt trys.
Jie jau pranoksta mus skaičiumi.
Iškelkite irklus. Siųskite varnus į Drakono Uolą.
Iškelkite irklus.
Nuvesk mus į blokadą ir duok signalą flotilei. Formuokim kovos linijas.
Čia Lanisteriai ar Greidžojai?
Čia Triarchija.
Atnešk mano šarvus.
Vade.
Ryklėje yra trys įplaukos į Juodmares,
didžiausia iš jų atsiveria tiesiog į pietus nuo Driftmarko.
Bet aš manau, kad turime brautis link pietinės įplaukos.
Jei mūsų armada susikibs su Velarionų flotile artimoje kovoje,
tai sušvelnins Reiniros drakonų grėsmę.
Jie nenorės deginti savo laivų.
Gudri strategija, mano lorde.
Suprantu, kodėl karalius paskyrė tave laivyno lordu.
Pasigailėsi dėl šitų šarvų, jei atsidursi vandenyje.
Mano strategija kaip tik neatsidurti vandenyje.
Verčiau mirsim šiam denyje, nei jūroje.
Džiaugsiesi mūsų šarvais, kai prasidės kova.
Žinau, kad džiaugsiuosi.
Jūrų Gyvatės žvalgai skelbia pavojų, vade.
Jei tik pamatyčiau jo veidą.
Duok signalą Pusžandžiui, kad paimtų savo būrį ir įsiveržtų pro šiaurinę perėją.
Šiaurė praėja yra toliausias kelias į šiaurę nuo Drakono Uolos.
Kam to reikia?
Kad apiplėštume Aukštpilę.
Lordo Korliso pilį?
Mums reikės visos tavo flotilės jėgos, jei...
Aukštpilė yra paminklas pačiam Jūrų Gyvatei.
Ar manai, kad jis liks susikaupęs, kai pamatys savo iždą liepsnojantį?
Koks šiandien bus oras, Drąsusis Džonai?
Iš pasiuntinio gerklės plūs šlapimas ir mėšlas.
Labas rytas, sere.
- Kokios naujienos? - Labas rytas, lorde Haitaueri.
Atnešu skubią žinią nuo karaliaus Eimondo.
Karaliaus, ar ne?
Eimondas sako, kad įsirengtume stovyklą čia ir lauktume tolesnių nurodymų.
Jis prisijungs prie mūsų po trijų dienų.
Tai Eigonas negyvas?
Vienas karalius vertas kito.
Išmaudykite ir pamaitinkite šį vyruką. Duokite jam gerą palapinę.
Taip, sere.
Galbūt oras išsilaikys.
Tai mano kaltė, kad esame tokioje padėtyje.
Nenuilstamai stengiausi pasodinti Eigoną į sostą, bet...
Nepavyko jo paruošti valdyti.
Jo silpnybės - jo paties.
Tu turėjai būti karalius.
Jei būtum gimęs pirmas, galbūt nebūtume čia, bet...
Turime žaisti su tuo, ką turime prieš akis.
Todėl...
Tau reikia vykti į Harenholą.
Kam?
Tai tvirtovė.
Kuri kadaise atlaikė drakono ugnį.
Tu nebesaugus čia, Karaliaus Uoste.
Baimė yra gerai.
Aš taip pat bijau.
Aš nebijau.
Žinoma, ne.
Bet dabar tu esi karūna.
Ir Reinira atsiųs čia savo naujus drakonus.
Anksčiau ar vėliau.
Aš nebijau.
Skrisk į Upių žemę.
Išviliok Deimoną.
Jis turi tik vieną drakoną, o jo nužudymas būtų stiprus smūgis Reinirai.
Harenhole būsi nepažeidžiamas.
Galbūt galėčiau ten su tavimi susitikti.
Tas kelias neaiškus.
Bet šis...
Jei liksi čia ir lauksi Reiniros su drakonais,
šis kelias užtikrintas.
Tu toks drąsus.
Bet negaliu tavęs prarasti kaip Eigono.
Jei prarasiu - pražūsiu.
Paklausyk manęs, Eimondai. Prašau.
Surengsiu tau garbės puotą.
Juodojo Hareno menėje...
O mano dėdės galva žvelgs nuo kuolo.
O jei Eimondas žinotų, kad einame pas jį?
Jis galėjo užpulti Drakono Uolą, kol mūsų nebuvo.
Karalienė davė mums užduotį.
Turime ją ištikimai vykdyti.
O jei priešas kaip tik to ir tikisi?
- Kas čia? - Velniop šią vietą!
- Kas nutiko? - Aš išeinu. Štai, kas nutiko.
Turime laukti Veigar.
Kiek laiko? Amžinai?
Ji turėjo jau būti čia.
Karalienė liepė tik paspęsti spąstus Veigar.
Nesakė, ką daryti, jei ji neatskris.
Sakau likti.
Kas tave, po velnių, padarė karaliumi?
- Man čia nepatinka. - Tai ir pasakysi Jos Malonybei?
- Kad esi bailys? - Pasakysiu Jos Malonybei tiesą.
Kad budėjome, o Veigar taip ir neatskrido.
Tavo bičiulis teisus.
Pražiopsosi mūšį.
Karalienei tavęs reikia Drakono Uoloje.
- Kas tu? - Aš ragana.
Gerai. Saugokitės.
Deimonas per dešimt dienų nuo Karaliaus Uosto.
- Mažiausiai. - Jūsų Malonybe.
- Ryklėje vyksta karas. - Kas?
Armada laivų, plaukiančių iš rytų, iš tekančios saulės.
Tai jų spąstai.
Aš skrisiu.
Mama!
Sustok! Negali.
Nieko negali pasakyti, ko dar nebūčiau girdėjus.
Jei tu žūsi...
Tada pagaliau būsi karalius.
Mano skraidymo įrangą.
Užrakink ir užsklęsk šias duris.
Karalienę reikia uždaryti, kol atgaus protą.
Negalėjau nepaklusti Jos Malonybės įsakymams.
Tu esi Karalienės sargybos riteris, sere Lorentai.
Prisiekei ginti Jos Malonybę nuo visų grėsmių.
Įskaitant ją pačią.
Tavo gyvybė...
Už jos.
Džeisai. Atšauk savo įsakymą. Tai išdavystė.
Ji atmetė mano patarimus ir bandymus prisijungti prie kovos.
Tai tu kariauji su ja?
O jei tai pasala, kaip Ruksreste?
Apgaulė išviliot pačią karalienę?
Jie nužudė mano brolį, Beila.
Neleisiu, kad nužudytų ir ją.
Eime su manimi.
Mes pasiruošę.
Galime laimėti šį mūšį už ją.
Bet juk toks ir buvo mūsų tikslas?
Sere Lorentai, atidaryk duris.
Jūsų Malonybe, tai princo Džaserio įsakymas.
Užtikrinti jūsų saugumą.
Atidaryk sumautas duris.
Negaliu.
Sere Lorentai!
Džeisai!
Atidaryk tas sumautas duris!
Tuoj pat mane išleisk!
Už tai nukirsiu jums galvas!
Arbaletai, pasiruošt!
Ugnis!
Lankininkai!
Pasiruošt!
Ugnis!
Lankininkai! Pasiruošt!
Ugnis!
Stebėtojau, duok signalą flotilei!
Nesibūriuokite!
- Tegu jie vejasi! - Taip, taip.
- Kova tavo. - Lankininkai, pasiruošt!
Lankininkai!
- Pirmyn! - Ugnis!
Pastebėtas flagmanas, mano lorde.
- Tai Kalės Kumštis. - Lohar.
Pasiruošt!
Susiimk ir plauk link jos. Noriu, kad mus pastebėtų.
Taip, milorde.
Susiimkit! Greičiau irkluokite!
Štai ir ji, vyručiai!
Mūsų brangakmenis.
Duok signalą flotilei. Jūrų Gyvatė priklauso mums.
Grobį dalinsimės, kai paimsime laivą.
- Taip, vade. - Vade!
Vade!
Mūsiškis yra flagmanas.
Negalime atsiduoti vienam persekiojimui.
Turime vadovauti puolimui, kad jis nesubyrėtų.
Manai, kad plaukiau per Siaurąją jūrą,
kad laimėčiau tavo karaliaus karą?
Tokios buvo sutarties sąlygos.
Jūrų Gyvatė daugiau nei dvidešimt metų persekiojo
ir skerdė mano draugus.
Aš sudariau sutartį dėl jo.
Šįvakar vaikščiosime Aukštpilės pelenais.
Jūs matysit, kaip sėdu į Kranto sostą
ir valgysim Jūrų Gyvatės ausis!
- Išlaisvink mus! - Tempkite lyną!
Ir vykimės!
Jis nori tik jus apsaugoti.
Aš neprašiau apsaugos.
Tikėjausi to iš savo tarybos.
Tie bailiai, visada gniaužiantys savo skvernus.
Bet mano sargyba...
Mano sūnus.
Gali atrodyti, kad turiu silpną moters kūną,
bet turiu karaliaus širdį ir dvasią.
Priešas dešinėje!
- Skirstytis! Skirstytis! - Užtaisyt!
Užgesinkite tą liepsną!
Flotilė apsupta.
O Kalės Kumštis dabar mus persekioja su nedideliu būriu.
- Drakonai! - Drakonai!
Kursas per Drakono Uolos sąsiaurį.
Potvynis beveik baigiasi. Užplauksime ant seklumos.
Lohar nori tik manęs.
Ji seks.
Be jos jų flotilė liks be vairo
ir taps lengvu grobiu mūsų drakonams.
Nužudykit raitelį ir drakonas pasitrauks.
Atneškite kablius!
- Pirmyn! - Judėkite!
- Į vietas. - Pasiruošt.
Kapitone.
Tuščia!
Užtaisyti!
Ramiai, Vermaksai. Ramiai.
Vadink mane Lohar, Drakonų Žudike!
Tęskite persekiojimą!
Kilk, Vermaksai!
Nesustok skristi!
Pirmyn, Mėnule! Padėk!
Atlaisvinkite bures ir iškelkite irklus.
Nuleiskite lynus.
Susukit pagrindinę burę.
Žvalgytojau, į kanalus!
Paruoškit šviną!
Irkluokit!
Gylis 6 fadomai!
Stebėtojau, pranešk!
Bangų mūša tiesiai priešakyje. Potvynis greitai traukiasi!
Srovė stipriai neša į kairįjį bortą.
Trys priešo laivai greitai artėja iš užpakalio!
Suk į kairįjį bortą.
Atidžiai sek mano nurodymus.
Per sąsiaurį yra kelias, bet jis siauras.
Gylis - keturi su puse ir greitai mažėja.
- Septyni! - Greitis - septyni mazgai.
Truputį į kairę.
Taip, lorde admirole.
Sekit paskui juos!
Toliau neplauksime.
Sąsiauris per seklus. Potvynis visiškai nuslūgęs.
- Nežinome šios vietos dugno. - Irkluotojai, prie irklų!
- Plaukiame aklai. - Jūrų Gyvatė mus ves.
- Vienas ir ketvirtis! - Vienas ir ketvirtis!
Apie šešiasdešimt penkis metrus.
Atsargiai.
Suk į dešinę.
Per daug. Mažiau.
Du su ketvirčiu!
Leisk man.
- Du su ketvirčiu! - Keturiasdešimt metrų!
Trisdešimt penki!
- Du su puse! - Du su puse!
Irklus į šonus!
Tai Dantys!
- Dvidešimt penki metrai! - Dvidešimt penki metrai!
Vienas ir trečdalis!
- Dešimt metrų! - Dešimt metrų!
Mes virš Dantų.
Praplaukėm!
Palikite Lohar Dantims.
Grįžkime į Ryklę. Turime prisijungti prie kovos.
Mes namie.
Pirmyn, Avinvagi!
Į pagalbą!
Trys rankos dešinėj, dabar!
- Trys rankos dešinėj. - Sudušime!
Mes įžengėme į jo spąstus.
Dvi rankos kairėj ir laikykite taip!
- Dvi rankos į kairėj ir laikykite! - Nupjaukite inkarus!
Numeskite svorį ir pakelkite grimzlę. Greičiau!
- Taip, vade! - Padėkit jiems!
Nupjaukite inkarus!
Kiek tu sveri su tais šarvais?
Ir kitus!
Laikykite tą lyną ir traukite irklus!
Iškelkite irklus ir mažinkite atstumą! Atneškite kablius ir lynus!
Priešo flagmanas aiškiai matomas. Greitai artėja iš užpakalio!
- Judėkite! Judėkite! - Ji mus lenkia.
Mes negalime pabėgti, o vėjo nepakanka prieš srovę.
Nuleiskit bures ir iškelkite irklus! Staigiai į dešinę.
Pasiruoškite puolimui plačiu šonu.
Visi skydai ir arbaletai - į savo vietas!
Užtaisyti balistas!
Puolimo būrys!
Staigiai sukit ir irkluokit! Stipriai prieš srovę!
Kad neįtrauktų atgal į Dantis.
Nesisuka!
Visi skydai ir arbaletai į dešinįjį bortą!
Plačiu šonu, pasiruošę!
Į vietas! Greičiau! Į vietas!
Arbaletai pasiruošę!
- Pasiruošt! - Ugnis!
Laikykite kursą ir irkluokite, po velnių!
Laikykitės ir būkite pasiruošę!
Dabar! Ugnis!
Užimkite laivą.
Ant kojų! Į vietas!
Dievai!
Nudėkit raitelį!
Ne!
Atsargiai!
Aukštyn!
Paklusk!
Ne, ne, ne. Avinvagi!
Ne!
Drakonas!
Ne!
Jie ne priešai.
Vykis, Mėnule.
Ne, Avinvagi.
Ramiai!
Paklusk man!
Pulk!
Saugokis!
Pirmyn, Vermaksai.
Gink Mėnulę!
Ne! Ne! Avinvagi!
Paklusk!
Tai mano sesuo.
Tėve!
Laikykis, Beila!
Nužudyk raitelį, Vermaksai.
Reina?
Ne, Vermaksai!
Šalin! Šalin!
Avinvagi!
Vermaksai!
Džeisai.
Nerk, Mėnule!
Greitai!
Džeisai!
Skrisk, Vermaksai!
Skrisk!
Vertė: Lukas Vilkoncius