Mina mest levande minnen...
...är från dagarna då mitt liv förändrades.
När jag kom till jorden och kände solen i ansiktet för första gången.
Det är en pojke.
När jag hörde mina föräldrars röster.
Min mor kallade mig "deras största överraskning".
Och nog fanns det mycket av den varan.
Jag minns att jag älskade Smallville: Människorna. Gemenskapen.
Hur det lilla var det stora.
Jag trodde att jag skulle bo där för evigt.
Pappa? Pappa! Ring 911!
Men min fars död satte mig på en annan bana.
Så småningom flyttade jag till Metropolis...
...för att bli den jag var ämnad att vara.
-Här, kompis. -Tack. Häftig dräkt.
Tack. Min mamma har gjort den.
Men mitt allra mest levande minne var dagen då jag träffade henne.
Vi är Metropolis mest pålitliga vänner.
-Kom ihåg det. -Ja, sir.
Lane visar dig hur allt går till.
Lane?
Vem sa åt dig att ha slips?
Lombard, va? Strunta i honom.
Men han kan ordna VIP-biljetter till Meteors. Gillar du baseboll?
Självklart. Vem gillar inte USA:s största hobby, miss Lane?
-Säg Lois. Vad hette du nu igen? -Kent. Clark. Clark Kent!
Ledsen.
-Jag har aldrig träffat en Clark. -Jag har aldrig träffat en Lois.
Jo, en lärare i lågstadiet hette ju Lois Hannigan-
-så tekniskt sett är du den andra...
Vi blev förälskade.
Jag berättade för Lois vem jag var och var jag kom ifrån.
Vi gifte oss, skaffade gemensam bostad...
Tvillingarna föddes.
De var så olika som bröder kan vara.
Jonathan var lätt.
Alltid glad, alltid leende.
Bra jobbat, älskling!
Med Jordan var det...svårare.
Utbrott, nattskräck...
För ett år sen fick han diagnosen social fobi.
Och plötsligt är jag här.
Jag bor i Metropolis-
-med två tonårssöner, är gift med världens berömdaste journalist...
...och försöker göra världen tryggare för människorna jag älskar.
Här, här!
Hallå! Hallå!
-Hur långt har vi tills den smäller? -Max två minuter.
-Nedfallet? -Så långt som Metropolis.
Kom igen, Superman.
-Värmeväxlaren är frånkopplad. -Var är vattentankern?!
Vi behöver vatten i reaktorkärlet-
-annars får vi en härdsmälta i Fukushimas omfattning.
Den håller på att svalna.
Precis som Oyster Creek. Samma spricka i kyltornet.
Hur kommer det sig att ingen vid anläggningarna såg nåt?
Jag vet inte, men sprickorna var orsakade av människor.
Det är det som bekymrar mig.
Du har jobbat över mycket på sistone. Är det lugnt för min dotter?
Det är inte henne jag behöver bekymra mig för.
Snart nappar abborrarna igen.
Jag tänkte ta med Jonathan och fiska. Kanske Jordan också den här gången?
Jag ska prata med Lois om datum. God natt, generalen.
Och budbilen krockade med din bil?
Var det en civil skåpbil? Dröj ett ögonblick.
Jag måste ge Foswell artikeln i morgon bitti.
Din mat står i kylen. Jonathan har nyheter. Och be Jordan om ursäkt.
Du missade terapitiden i dag.
Ledsen för det där.
Hur vet du det? Du har aldrig träffat henne.
-Hej, du hade nåt att berätta? -Ett ögonblick, Eliza.
Jag har blivit startande QB.
-I high school-laget? -Japp.
Som första förstaårselev nånsin. De äldre är rätt förbannade.
Bry dig inte om dem.
Det är ju grymt. Du skulle sett deras miner.
Pappa...
-Bra, okej... - Hej, Eliza! -Hej.
-Grattis. -Tack, pappa.
-Jag är stolt över dig. -Tack.
Hej.
Oj. Du är bra som Superman.
Superman är trist. Jag är Raiden.
Ledsen att jag missade terapin i dag.
-Jag var i Wichita för att skriva... -Mamma berättade.
High school börjar i morgon. Är du nervös?
Det är okej om du är det. Första året var jobbigt för mig.
Har jag berättat om den gången när...?
Ja, du blev fasttejpad i en traktor. Livet är annorlunda i Metropolis.
Okej. Om du behöver nåt eller vill prata...
...då finns jag här.
-Du, pappa. -Ja?
Musiken...
Just det.
Mamma Missat samtal
Jag såg dig på nyheterna.
-Kom du just hem? -Ja, för en liten stund sen.
Jag vet att du har mycket att stå i, men du måste vara hemma mer.
Jag har ett ansvar gentemot världen som...du vet vem.
Du har ett större ansvar gentemot din familj - som far.
Pojkarna behöver se hur en stark, tillgiven och sårbar man ser ut.
Som din far var mot dig.
Snart ska de ge sig ut i världen. Du måste vara närvarande.
Jag försöker verkligen.
Jag vill inte göra nån besviken.
Var det...
Var det lika svårt för dig och pappa?
Era liv är mycket mer komplicerade än vad våra nånsin var.
Och kom ihåg att livet är lite annorlunda i Smallville.
-Är allt som det ska? -Jag behöver bara lägga mig ner.
Ta och sov lite, mamma. Jag älskar dig.
-God natt, vännen. -God natt.
Tack.
-Mer juice? -Det är bra, tack.
Kan jag få lite hjälp?
Din mamma ringde om att träffas.
-Ska vi till farmor? -Det vore på tiden.
Smallville - där man kan tillbringa ett år på en eftermiddag.
Så farligt är det inte.
Ska du gå klädd så där i dag?
Nån fick visst "slå mig på käften"-pm:et.
Du ser ut som en deltagartrofé.
Du borde titta på en video som förklarar vad stil är.
Nu räcker det, båda två. Gå, er skjuts är här.
Hej då.
-Jag älskar er. -Lycka till i dag.
-Du är bekymrad för Jordan. -Han var upprörd i går kväll.
Om han visste var du egentligen är...
Dina föräldrar berättade när du var sex år.
Jag bodde på en gård och hade superkrafter.
-Tror du inte att Jonathan har nåt? -Enligt proverna är det osannolikt.
Han ska bli quarterback i en av landets mest framstående skolor-
-som förstaårselev.
Det betyder inte att han har krafter.
Har du sett honom kasta en djupledspassning?
Och Jordan, då?
Han skulle känna sig ännu mer utanför än han redan gör.
Lita på mig - jag har varit med om det.
-Vi är sena. -Det är för farligt att berätta.
Det är farligare att låta bli.
Försäger de sig en endaste gång så vet hela världen vem jag är.
Vad?
-Din far håller med mig. -Spelar pappas åsikt roll nu?
De är bara 14 år. De behöver inte veta ännu.
-Vad händer? -Troupe har fått sparken.
Fler uppsägningar? Jag visste att Morgan Edge skulle skära ner-
-men det här är ofattbart.
Kent! Har du tid en stund?
Gav Foswell dig sparken?
Hellre jag än nån annan.
-Jag har ju ett annat jobb. -Foswell är bara Edges springpojke.
Miljardärerna som köper upp medier använder digitaliseringen-
-som förevändning för att förgöra journalismen.
De bryr sig inte om nyheter eller fakta, bara om klick.
Du kommer att behöva en ny ursäkt för att vara borta hela tiden.
Vi berättar inte för pojkarna.
Hej, mamma. Förlåt, den här morgonen har varit...
Doktor Frye?
Clark.
Hur kunde du...?
Stroken...
Trogne Gud, skapelsens Herre.
Du önskar att inget som din Son frälst går förlorat-
-när vi återbördar vår systers aska till jorden...
...för att leva med Dig och alla Dina barn...
...alltid och för evigt.
Amen.
Clark!
-Vad är det? -Klockan är ett.
Du måste svälja medicinen med nåt.
-Är du mamma? -Nån måste se efter dig.
Clark och hans pappa kunde skörda fortare än nån annan gård i trakten.
-Hur går det för er, mr Branden? -Vi sålde till Oberlee Foods i fjol.
-Jag är hemskt ledsen. -Det är tufft för familjegårdar...
Minns du flickan från sommaren då vi bodde här?
-Sarah Cushing. -Ja, hon är här.
-Var? -50 meter bort, på väg hitåt.
Om du skyndar hinner du gå in och byta om till...
...en helt ny människa.
Jag beklagar sorgen, Clark.
Hon var alltid så snäll mot mig. Mot oss alla.
Härligt att se dig, Lana.
Kul att se dig, Lois. Synd bara att omständigheterna är som de är.
Det är kul att se dig också.
Du minns väl våra söner Jonathan och Jordan.
Det här är våra döttrar. Den minsta är Sophie.
Hon med ständigt bister uppsyn är Sarah.
Jag beklagar sorgen.
Hon var så speciell. Även pappa - som hatar alla - tyckte om henne
Ett hus fullt av tjejer. Alltid nån som är förbannad på en.
Mamma... Det är han.
Din pappa och jag gick i high school med mr Kent.
Du dejtade honom.
Det var därför pappa blev sur när du var inne på hans Facebook.
Gå och lek nu, sötnos.
-Hur mår du? -Jag behöver verkligen ett glas.
Så ska det låta. Häng med.
Jag trodde inte att ni skulle minnas mig från den sommaren.
Klart vi gör, men du har ändrat... på allt.
Min bror menar att vad du än gjort så passar det dig verkligen.
Vi har puberteten även i Smallville, fast mobiltäckningen suger.
Det har strulat hela morgonen. Det är nåt fel på routern.
-Den behöver nog återställas. -Den står i ladan.
Mystiskt. Vad finns i ladan?
Pappa säger att där finns saker som kan döda oss.
När vi var typ åtta.
Som medlem i FFA kan jag nog skydda er.
-Vad är FFA? -Jag vet inte.
-Era döttrar är förtjusande. -Tack.
Och du ser precis likadan ut som du gjorde i high school.
Han åldras inte.
-Jag har bra gener, antar jag. -Jag läser alla dina artiklar, Lois.
Tack vare dig säger jag till tjejerna att de kan göra vad som helst.
Tack.
-Jobbar du kvar på banken? -Ja.
Kyle blev brandchef i fjol, och alla andra vi känner har flyttat.
Flytt, menar hon.
-Lueck? -Twin Cities.
-Sippy? -St. Louis.
-Du kanske ser dem nästa återträff. -Kent kom ju inte senast.
Jag tänkte göra det, men...
Förr brukade folk som flyttade för att ta en examen-
-komma hem för att hjälpa samhället som de växte upp i.
Men så är det inte längre.
Nu får vi åtminstone en livlina om Edges förslag går igenom.
Vad vill Morgan Edge göra i Smallville?
Han moderniserar kolgruvorna för att producera alternativ energi.
-Många kommer i arbete igen. -Edge förstör allt han rör vid.
Vad har han förstört?
Han kör Daily Planet i botten på egen hand.
Folk har slutat läsa tidningen eftersom ni är för politiska.
Edge bryter upp fackföreningar och betalar knappt minimilön.
Jag förstår inte hur han lyckas lura folk.
Du menar oss dumma, bakåtsträvande småstadsbor?
-Nej, jag menade inte så. -Jag vet vad du menade.
Du tittar på Smallville och tänker på det förflutna. Du tycker synd om oss.
Men Morgan Edge tittar på Smallville och ser framtiden.
-Inte en framtid jag vill leva i. -Tur att vi inte behöver bry oss.
Vi har inte fattat några beslut om gården ännu.
Men det har din mor.
-Vad ska det betyda? -Hämta flickorna, Kyle.
Beklagar sorgen, Kent.
Lana... Vad pratar han om?
Din mor gjorde lite affärer med oss. Kom förbi banken i morgon.
Martha var en fantastisk kvinna.
Smallvilles hjärta. Jag är ledsen över att hon är borta.
Er pappa har rätt. Typ allt här kan döda en.
-Vad är det där? -En strängläggare.
Ni ser väl inte mycket sånt här i Metropolis.
Nej, men pappa har berättat om att växa upp här.
-Sa han att det suger? -Jag tror att han älskade det.
Så illa kan det inte vara. Människorna gör väl platsen?
Oj... Metropoliskillar börjar verkligen tappa stinget.
Lugn, jag är upptagen.
Jag menade inte så, utan bara...
Jag försöker väl säga att vi bara är här i några dagar-
-och vi behöver nån som visar oss runt.
Okej. Telefon.
Inte du.
Du.
Tack.
Vi tänder ett bål i morgon, vid den gamla Shuster-gruvan.
Messa om du vill gå.
Men jag garanterar inte att det blir problemfritt.
Hörni, jag har hittat routern.
Vad tänkte farmor när hon ställde den där uppe?
Jag hämtar den.
Var försiktig, Jordan.
"Kom förbi banken"? Vad handlade det om?
-Jag borde inte brusat upp mot Kyle. -Har han rätt?
Borde jag ha kommit hem oftare?
Nej, han har inte rätt.
Din mamma visste var du var och vem du var.
Strax innan hon dog...
...hörde jag henne säga nåt när jag flög hit.
Det är dags...
Kom hem...
Hon ville att jag skulle komma hem.
Jag vet bara inte varför ännu.
Försiktigt.
-Det fungerar inte. -Jag har den.
Herregud!
Hjälp!
Killarna... De har gjort sig illa!
Hämta förbandslådan.
-Det var hans idé. -Det är ingen fara.
Fick vi bara lindriga hjärnskakningar?
Ni hade rejäl tur.
Om de vilar lite så borde de repa sig.
-Tack, Benny. Kul att se dig. -Tack.
-Hälsa familjen. -Tack. Jag beklagar sorgen.
Nu går vi upp, pojkar. Ni har haft en lång dag.
Toppen. Engstrom sa precis att jag inte får starta längre-
-för att jag missat träningen hela veckan.
Allvarligt? Är det football som bekymrar dig just nu?
Hur kunde vi klara oss, Jon?
Om du vill haka upp dig på nåt skumt-
-så kan du fundera på varför Sarah gav dig och inte mig sitt nummer.
-Du har redan messat henne, va? -Jag skrev bara att vi mår bra.
-Med en vinkande hand-emoji? -Nej, det är en vulcanhälsning.
Det är ännu värre. Du är lite av ett miffo.
Vet du vad?
Det som hände i ladan var ännu konstigare än vad jag är.
Det är nåt de döljer för oss. Vi måste ta reda på vad.
Visst, knäppskalle.
-Tänker du samma sak som jag? -Att Jonathan måste skyddat dem?
Du såg hur förvirrade de är. De måste få veta sanningen.
Och hur kommer sanningen att påverka Jordan?
Det är jobbigt nog att ha en bror som har lätt för allt.
Men att ha en med superkrafter?
Vi vet inte ännu vad han kan eller inte kan göra.
Och ja, det kommer att vara tufft för honom-
-men han har ju en familj som står vid hans sida.
Jag kan inte förlora dem.
Det går inte.
Han har redan dragit sig så långt undan från mig.
När vi drömde om att skaffa familj var det inte så här vi tänkte oss.
Inga förlorade jobb...
...eller tonåringar med kraftig ångest...
...eller föräldrar som gick bort för tidigt.
Ingen drömmer om problemen, men de finns i alla liv.
Till och med i de enastående liven.
Din pappa är tillbaka.
Det är inte bra.
Mitt folk har analyserat övervakningsbilder-
-från bägge anläggningarna, och här är den enda gemensamma nämnaren.
-Det som gjorde det rör sig fort. -Det är inte allt.
Vi upptäckte också en submikroskopisk etsning-
-som vi först trodde var ett fingeravtryck.
Det var det inte.
Det är kryptoniska: "Du är ingen hjälte, Kal-El."
-Den som gjorde det vet vem jag är. -Han iakttar dig, Clark.
Det finns säkert nån telefonkiosk i den här hålan där du kan byta om.
Nu? Nej.
Lois?
Jag fattar. Det finns nåt kraftfullt där ute som inte gillar Superman-
-eller kärnkraftverk, och det är en dålig kombination.
Men Clark kan inte bara sticka nu.
Hans mamma dog just. Jag menar det, Clark.
Världen kommer alltid att behöva Superman-
-och du kommer att finnas där, men nu behöver familjen dig mer.
Hon har rätt, Sam.
Jag försökte varna dig när du sa att du ville gifta dig.
Du blev förälskad i Clark Kent, men du gifte dig med Superman.
Superman får inte leva ett normalt liv-
-hur gärna du än önskar ett åt honom. Eller dig själv.
-Hur mår grabbarna? -Bra. De är bara lite skärrade.
Turen går visst i släkten.
Har Clark berättat om vår olycka efter en Soul Asylum-konsert?
Jag försöker att inte prata så mycket om min Soul Asylum-period.
Pete körde. Han somnade och körde av vägen.
När vi vaknade till var bilen kvaddad men ingen hade en skråma.
Det var så märkligt.
Men det inträffade ju mycket märkligt på den tiden.
Okej...
Lånedokument? Mamma betalade av sitt för flera år sen.
Sitt första. För ungefär fem år sen, när lantbrukskrisen var som värst-
-erbjöd banker här hypotekslån till pensionärer.
De fick pengar nu och banken fick möjlighet-
-att köpa gården vid gäldenärens död-
-om arvingarna inte kunde återbetala lånet.
Hon behövde inte den sortens pengar.
Nej.
Men familjen Gordon skulle bli vräkta från gården-
-som funnits inom familjen i flera generationer.
Lungoperationen gjorde Margie Kelton för svag för att försörja familjen.
Jag har dussintals berättelser.
Alla i stan visste att om man var illa ute så skulle Martha finnas där.
Hon var som vännen du alltid skriver om:
Hon var den här stans Superman - eller Superwoman.
-De hade visst mycket gemensamt. -Hon skyddade halva gårdens värde.
Hon ville att pengarna skulle räcka till grabbarnas collegeutbildning.
Så antingen kan ni återbetala lånet-
-eller gå med på uppköp till fastighetens återstående värde.
Tror du verkligen att pappa döljer nåt för oss?
Alla de där pålarna landade på oss.
Hur fick han bort allihop från oss så fort?
Adrenalin, kanske? Som när en fotbollsmorsa lyfter en bil.
Pappa kan inte resa julgranen utan att ramla av stegen.
Och vad säger han varenda gång vi kommer hit?
"Stoppa inte in fingret där"? Jag vet inte.
"Håll er borta från ladan", dumskalle.
Vad är det vi letar efter?
Nåt ovanligt, nåt malplacerat.
-Vad? -Hör du?
-Pålarna måste ha flyttat golvet. -Jag tror att det är en dörr.
-Ficklampan. -Ja.
Det är bara en gammal källare.
Det är förmodligen farfars gamla verktygsförråd.
Jon...
Okej.
Vad är det för nåt?
Vad gör du? Rör det inte!
Herregud! Såg du det där?
Såg du? Vad fan var det?
Nej, nej, nej, Jordan. Vad var det för nåt?
Jordan, vad håller du...?
Vad i helvete är det för nåt?
Vad det än är... så är den inte från Kansas.
Alla mina minnen från min barndom, mina föräldrar...
De är härifrån.
Varför skulle min mamma vilja att jag sålde gården?
Jag tror att hon ville att du skulle rädda den.
Hur då?
Vi är inte precis stormrika. Särskilt inte när jag fått sparken.
Jag vet inte ännu.
Men banken gav inte ut lån för att de kände sig givmilda.
Du må ha superstyrka och superhörsel-
-men jag har superdoft - och lånen stinker.
Jag har faktiskt också superdoft. Jag använder den bara sällan.
Det vore för äckligt med två tonårsgrabbar i huset.
Två väldigt arga tonårsgrabbar.
Fick vi aldrig gå in i ladan för att du har en rymdfarkost där?
Jag kan förklara.
Kan du förklara varför vi föll utan att skada oss?
-Ge honom en chans! -Du ljög om att vi hade tur, va?
Ja. Ja, okej. Jag ljög.
Den där farkosten förde mig till jorden.
Jag landade bland majsfälten där borta.
Jag skickades hit när min planet Krypton förstördes.
-Krypton? -Ja.
Eftersom jag inte kom härifrån hade jag vissa krafter.
Era farföräldrar tog hand om mig.
De lärde mig att styra mina förmågor, att smälta in-
-tills dagen då jag var redo att bli den jag skickades hit för att vara.
Menar du att du är...Superman?
Nej, vi har sett Superman.
När er far berättade för mig förstod jag det inte heller.
Jag förstår visst.
Jag förstår alla ursäkter.
Alla gånger du var borta... Ni ljög för oss, båda två.
-Han räddade liv, Jordan. -Det gör det inte mindre sant!
Du ljög för att dölja hans hemlighet. Allt jag har känt...
Ni lät mig tro att jag var galen! De gav mig piller.
Din mentala hälsa har ingenting med vem er far är att göra.
Jag är hälften människa, hälften vad fan han är!
Skrik inte på er mor. Det var jag som inte ville att ni skulle veta.
Jag visste vilken börda det vore om ni båda hade krafter.
Eller ännu värre: om bara den ena av er hade det.
Tror du att han är orsaken till att vi överlevde i går?
Vad snackar du om?
Tala om för Superpojken varför han är så perfekt.
Vi trodde att din idrottsbegåvning-
-kunde vara latenta förmågor på väg att utvecklas...
Ni kan bara ha överlevt om minst en av er är som jag.
Och du skulle väl inte vilja ha det på nåt annat sätt?
-Jordan! -Försök inte prata med mig.
Du kanske skickades hit för att vara hjälte-
-men du skickades då fan inte hit för att vara far.
Låt oss vara ifred.
Allt jag gör med grabbarna tycks slå tillbaka mot mig.
Har Jordan rätt?
Är jag en dålig far?
-Clark... För just nu...
...känns det som att det är mitt fel att allt rasar samman.
Att ditt liv rasar samman betyder att du är människa.
Temperaturen närmar sig härdsmälta.
Det är ännu ett kärnkraftverk.
Hörru...
Vi klarar oss.
Ge dig av.
Jag hittade ditt meddelande.
Jag vet att du är här.
Och jag vet att du inte kan se mig.
Blyhöljen. Du kan inte se genom bly.
En av dina få svagheter.
Det är därför du väljer kärnkraftverk.
Då kan du observera mig i smyg.
Och se hur bra du egentligen är, Kal-El.
Hej, Sarah.
Du kom! Vi ses senare.
Jag fattar fortfarande inte hur ni klarade er oskadda.
-Inte jag heller. -Jag är bara glad att du kom.
-Du utlovade problem. -Jag ska helt klart göra mitt bästa.
Jag vet inte hur ni festar i Metropolis-
-men här i Smallville gör vi lite annorlunda.
Hur vet du vad jag heter?
Jag vet allt som finns att veta om Kryptons sista son.
Där jag kommer ifrån... Vi kan säga att du och jag har en historia.
Varifrån kommer du, då?
Ingenstans längre. Min värld förstördes.
Men på nåt sätt överlevde jag.
Jag kom så småningom hit och fick veta-
-att du också var här.
Inte så snabb som jag trodde.
Du ska nog låta bli. Öl och benzo hör inte ihop.
Hur visste du?
Jag såg dig ta en på begravningsmottagningen.
Men du är inte den enda som tar mediciner, så...
Vad tar du medicin mot?
Ska vi verkligen leka "Euphoria" nu?
Det behöver vi inte göra.
Du är liksom bara... den enda jag känner häromkring.
Det är lugnt. Kom.
Fram tills att jag var...
...elva eller tolv...
...så levde jag ett rätt grymt liv.
Det var inte perfekt, men det var bra.
Dockor och danslektioner.
Men så förändrades nåt.
Folk här drabbas av ett slags...vemod.
De låtsas som om det var smittsamt, som influensan.
Jag trodde aldrig att det skulle drabba min familj-
-förrän det gjorde det. Nu sover pappa på soffan varannan natt.
Mamma är förbannad på honom, och jag kan inte klandra henne.
Han är brandman och ser allt det obehagliga.
Sånt som ingen vill prata om.
-Som vad? -Föräldrar som kokar meth...
...varpå hela huset fattar eld med barnen där inne.
Hur som helst...
För ungefär ett år sen tog jag några av mammas piller.
Jag förstår fortfarande inte varför jag gjorde det.
Jag har aldrig gjort nåt liknande.
Mamma gjorde en stor sak av det.
Massor av terapi och grejer.
Jag vet. För att vara en sorglig berättelse är den väldigt enkel.
Nej, det är den inte.
Vad håller du på med?
-Vadå? -Hallå!
-Sean! -Hon är min flickvän!
Vad fan är ditt problem, Sean? Det betyder ingenting.
-Lugna ner dig. -Flickvän?
Jag hann inte komma till det förrän du kysste mig...
-Det är ingen stor grej. -Bort!
Vad i helvete håller du på med?
Vet du hur många jag fick skriva till på måfå för att hitta hit?
Backa! Du vill verkligen inte reta upp mig just nu.
Undrar du inte hur jag vet så mycket om dig, Kal-El?
Ditt hem förstördes också. Du skickades hit som spädbarn.
Till en värld där du ägnat hela livet åt att visa dig värdig!
Övertyga dig själv om att du var en av dem - men det är du inte!
Du trånar fortfarande efter kärlek från folk som aldrig accepterar dig!
Och det enda som finns kvar hemifrån - kryptonit - gör dig sjuk!
Jord ska du åter bli...Superman.
Har du kvar dina kontakter på bostadsdepartementet?
Kolla efter märkliga aktiviteter hos Smallville Community Bank-
-de senaste fem eller...sex åren.
Det är en osäker situation för brandmännen...
Jag måste lägga på, Maxy.
Clark...
Vem sa åt dig att ha slips?
Kom hem, Clark.
Pappa!
Jonathan!
Den andra är rätt omskakad.
Två gånger på två dagar, Kent.
-Den tursammaste familjen jag känner. -Kyle!
Tack.
-Är allt bra? Vad har hänt? -Jag klarar mig, men Jordan...
-Så det var du som räddade din bror. -Jag förstod inte vad som hände.
Det var därför jag inte sa nåt.
Jag visste bara att när jag föll så var det nåt som kom över mig.
En styrka jag aldrig haft förut. Jag kände...
...kontroll.
Det är svårt att förklara.
-Vad kommer att hända med honom? -Jag vet inte ännu.
Jordans krafter manifesterar sig väldigt olikt mina.
Men vi ska hjälpa dig att ta dig igenom det här.
Det är nog som att lära sig köra bil, om bilar vore oförstörbara-
-och hade dödslasrar som strålkastare.
Ja...
Tack.
Be din bror om ursäkt.
Jag vet. För tidigt.
Du hade rätt. Jag borde ha berättat för länge sen.
Jordan kunde ha dödat en människa i kväll.
Hädanefter måste vi se till att vara på samma våglängd.
Livet är lite annorlunda i Smallville.
Jag tror att jag vet vad mamma menade när hon bad mig komma hem.
Hon vet hur hektiskt vi har det i Metropolis.
Hur frånvarande jag har varit.
Jag har försökt intala mig själv att det var okej, men jag hade fel.
Tror du att hon ville att vi skulle bo på gården?
Ett enklare liv.
Mer tid för varandra, vara en del av en gemenskap - och nu det här.
Jag tror att hon kände att vår familj behöver Smallville.
Lika mycket som världen behöver Superman?
Jag vet att det skulle bli en enorm förändring...
Ja, det skulle det.
-Men jag tror att hon hade rätt. -Gör du?
Jag tänker ofta på min pappa.
Hur han var på väg till kyrkan en dag-
-när en meteor slog ner i hans trädgård.
Och vips...så var han far.
Jag visste det inte då, men han hade ingen aning om vad han höll på med.
Det spelade ingen roll. Han fanns alltid där.
Du hade rätt.
Jag har inte alltid funnits där, men jag lovar att från och med nu...
...så kommer jag att göra det.
Jag ryckte i lite trådar. Ni får 2 100 dollar per tunnland.
Det är en bra bit över marknadsvärdet i Rice County.
Oj... Så generöst.
-Men vi tänker inte sälja. -Inte?
Vi funderar på att ta gården i drift igen.
Driva den som mina föräldrar och jag gjorde när det begav sig.
Ni stannar, alltså?
Vi diskuterar saken, men förändring kan vara bra för vår familj.
Okej...
Då går vi igenom villkoren för att ta över lånet.
Innan vi gör det, Lana, undrar jag om du visste-
-att din bank blev förvärvad kort innan hypotekslånen erbjöds?
Nej, det visste jag inte.
Av Galaxy Holdings, vars majoritetsägare är Morgan Edge.
Varför skulle Morgan Edge bry sig om familjegårdar i Smallville, Kansas?
Det är en mycket bra fråga.
Hur mår alla efter i går kväll?
Tag Harris bröt armen. Utöver det...skadade sig ingen.
Har nån sagt vad som orsakade explosionen?
Pappa sa att det förmodligen var en metanficka.
Jag borde inte ha kysst dig i går.
Snacka om pinsamt. - Lycka till.
Det är inte ditt fel. Du kände inte till Sean.
Jag är hemskt ledsen över att det blev som det blev.
Jag ville bara umgås med dig.
Du var så gullig den där sommaren, och så såg jag dig ta pillret...
Jag tänkte bara att om nån som du har problem-
-då är inte nån som jag så knäpp trots allt.
Det betyder nog att vi båda är lite knäppa.
Ja, du har kanske rätt.
Kan du hålla det hemligt, tror du?
Om en person får veta så vet alla det snart...
Ja, ja, det är vår hemlighet.
-Tack. -Sarah?
-Ledsen, jag... -Ingen fara.
-Vi ses. -Ja.
Det där såg inte ut som en fullständig katastrof.
Du, Jon, apropå krafterna...
Det är lugnt. Krafter är ändå överskattade.
Det här bekräftar dessutom bara det jag har vetat hela tiden.
-Jaså? -Mina färdigheter på planen är äkta.
Kom nu.
Grabbar...
Vad skulle ni tycka om att stanna lite längre än vad vi hade planerat?
Ett par dagar, eller?
Snarare permanent.
Jag har ju skolan. Träningen, laget...
-Vi vet. Det är ett stort samtal. -Vi tar det vid middagen i kväll.
Vi ville bara ge er lite tid att tänka över-
-hur det skulle vara innan vi gör det.
Okej.
Följ med mig ut till ladan så länge. Jag vill visa er ett par saker.
Typ...Supermansaker?
Typ hur man monterar en plog på traktorn.
-Fälten plöjer inte sig själva. -Men vi har frågor!
Vi har precis fått veta att vår pappa är Superman.
Tusentals frågor!
Vi måste förbättra känselfunktionen och snabbheten.
Vi behöver också kryptonit. Det var det sista ni hade.
Då får vi skaffa det.
Jag börjar uppgradera er pansar på en gång, kapten Luthor.
Text: Fredrik Ringstedt-Axberg www.sdimedia.com