Mă poti vedea ?
Mă poti auzi ?
Cum ?
Pot fi la mii de kilometri distantă,
si atunci când deschizi orice dispozitiv
imaginea si vocea mea, ajung spre tine.
Sunt acolo.
În mod instant.
Cum este posibil asa ceva ?
Înaintasilor nostri,
le-ar fi părut ca o vrăjitorie.
Pentru ei, viteza comunicatiei
era abia la fel de rapidă cât viteza unui cal
sau ale navelor maritime.
Mesajele noastre călătoresc în mod invizibil cu viteza luminii.
Cum de am reusit să dobândim asemenea puteri mitice ?
Totul a început în mintea unei persoane.
Un copil de o sărăcie
de la care nimeni nu avea nimic de asteptat.
De fapt, dacă acest om nu ar fi trăit...
lumea pe care o stim, s-ar putea să nu fi existat.
Traducerea, au fost făcute integral de:
Marius Andries, mail: "mariusandries25@gmail.com"
Vizionare plăcută !
Mai devreme sau mai târziu, cineva s-ar putea să-si fi dat seama
de câteva din aceste descoperiri.
Dar dacă Michael Faraday nu ar fi trăit niciodată,
noi am fi putut trăi încă precum înaintasii nostri din secolul 17.
Nestiind că "armatele de servitori invizibili" asteaptă comenzile noastre.
Aceasta este o poveste despre cum am învătat să facem electroni de vânzare.
Într-un fel, a început cu cel mai mare geniu care a trăit vreodată: Isaac Newton.
Aceasta este Woolsthorpe, casa părintească a lui Newton.
El a mers pe aceste câmpii, chinuit de mister.
Newton, omul care a prezentat formula
miscării planetelor în jurul Soarelui,
dorea să afle
cum face Soarele ca planetele să se miste astfel
fără ca să le atingă ?
Cum de stiu toate merele cum să cadă ?
Un alt geniu era nedumerit de un alt aspect
al aceluiasi mister.
(vorbesc în germană)
Vezi fiule ?
Nu contează cum învârt compasul,
acul rămâne mereu în aceeasi pozitie.
Cu exceptia...
Dar cum ?
Ele nu se ating.
Albert, nu am auzit: "Multumesc".
Încă îmi pot aminti asta.
Experienta mi-a lăsat o profundă
si durabilă impresie.
Ceva foarte bine ascuns
trebuia să fie în spatele acesteia
Între perioadele dintre Einstein si Newton,
aici a trăit un alt geniu,
de aceeasi statură.
Omul care a rezolvat misterul care l-a tulburat pe Newton,
si care de asemenea a pus bazele
pentru perspectivele revolutionare ale lui Einstein,
si pentru modul în care trăim acum.
În 1791, într-o periferie murdară
a suburbiilor Londrei,
Michael Faraday s-a născut.
El nu părea promitător la scoală.
Roagă-te să spui un cuvânt care începe
cu litera I.
Ei bine ?
Iepuas ?
Cuvântul este "iepuras".
Încă odată, dar corect de data aceasta.
Iepuas ?
Îti bati joc de mine ?
Nu ti-am spus cum să
pronunti litera R ?
Cu sigurantă poate ne spui numele tău ?
Michael "Fauaday", doamnă.
Ia de aici acest bănut, si cumpără-mi o trestie de zahăr,
ca să îi pot da fratelui tău nesimtit o adevărată biciuire.
Istoria nu relatează că Michael Faraday s-ar mai fi întors la scoală.
Faraday a primit credinta unei familii crestine
în inima sa.
Aceasta poate fi totdeauna o sursă de putere,
confort si umilintă pentru sine.
A fost trimis la legătoria de cărti la vârsta de 13 ani.
Zilnic el lega cărti,
si noaptea,
le citea.
Era începutul a unei lungi vieti fascinante
cu electricitatea.
După ani de muncă în acea legătorie de cărti,
Faraday, avea 21 de ani,
dorea să scape într-o lume mai mare.
Această întrerupere a venit
când un client i-a dat un bilet
pentru un nou tip senzational de distractie:
stiintă pentru public.
Si a început chiar aici
la Institutul Regal al Londrei.
Humphry Davy nu era singurul
din cei mai buni oameni de stiintă din acea vreme.
El a descoperit multe elemente chimice,
inclusiv calciu si sodiu.
Era de asemenea un prezentator desăvârsit.
Demonstratiile initiale ale electricitătii,
nu au dezamăgit niciodată asteptările publicului.
Se poate ca să avem mai putină lumină, vă rog ?
Sunt pe cale să declansez ceea ce
2.000 de baterii chimice au stocat în pivnita de sub picioarele noastre.
Si acum, iată puterea fortei misterioase
a electricitătii care ne va lumina viitorul.
Faraday era prea ocupat să ia notite în loc să aplaude.
Faraday a creat o transcriere a prezentării lui Davy.
Folosindu-si abilitătile pe care le-a dobândit ca un ucenic,
el le-a folosit în cartea sa.
Poate că un asemenea dar, ar putea atrage atentia
acelui mare om.
Poate că acest gest poate însemna o scăpare
către un univers mai mare.
Bună ziua, domnule.
Îmi doresc să îi dati acest colet, domnului Humphry.
A fost un sut de la distantă, dar oricum
el spera la ceea ce avea să vină.
Si asa a fost.
Uh, experimentul este pregătit pentru dumneavoastră, domnule.
Ampere mi-a zis ca săracul Dulong si-a pierdut un ochi
si trei degete, lucrând cu asta.
Ochii mei !
Când experimentul chimic i-a explodat în fata unui renumit om de stiintă: Humphry Davy,
si-a amintit de Michael Faraday,
băiatul care a mai trecut prin asemenea situatii
să transcrie si să îmbine prezentările sale.
Te apreciez mult, tinere.
Si voi avea nevoie de un secretar pentru un timp.
Domnule, visez de o viată să fiu în slujba stiintei.
Te-as sfătui să le pui cap la cap.
Stiinta este o iubită severă.
Cu sigurantă, o persoană modestă ca tine
trebuie să-si dorească ceva în schimb.
Asta este un viciu si egoism.
Oamenii de stiintă sunt amiabili si cu un moral superior.
Să înteleg că sunt primul om de stiintă
pe care l-ai întâlnit.
Faraday i-a devenit indispensabil lui Davy.
Slujba temporară a devenit una permanentă,
si Institutul Regal a devenit casa lui pe tot parcursul vietii.
Zilnic, l-a asistat pe Davy în laborator,
si la sfârsitul zilei, el urca scările
către micutul apartament
unde sotia lui iubită Sarah îl astepta
Humphry Davy si chimistul William Wollaston
au avut de-a face cu un misterios fenomen,
unul cu potentiale implicatii majore.
Aceasta este asamblarea identică a lui Orsted.
Acum închide circuitul, Davy si priveste atent.
Ce ar putea devia acul din calea firului ?
Nu stiu, pur si simplu.
Dar curentul electric face
firul ca să se comporte ca un fel de magnet.
Electricitatea trebuie să aibă de-a face cumva cu magnetismul.
Acum doar dacă ar rămâne deschis continuu,
imaginează-ti ce s-a putea realiza
... dacă am putea pune aceste forte la treabă.
După ce te vei aranja, Faraday,
ai putea să vezi ce poti face din ea.
Se pare că Davy se cam distra
pe seama tânărului asistent,
dar Faraday era pe cale să reusească.
Până acum, electricitatea nu era mai mult
decât o jucărie nouă.
Poate face un flash de lumină pentru un moment
ori să schimbe acul unui compas rapid,
dar nu avea o aplicare practică.
Faraday a proiectat imediat un experiment,
dedicându-si fiecare clipă din timpul liber, acestei probleme.
Dacă ar fi reusit Faraday,
ar fi pus o mare infinitate, invizibilă,
o armată de electroni încă nedescoperiti
la comanda dorintelor omului.
Cum începe o revolutie ?
Câteodată nu îi ia prea mult:
o bucată de metal, un vas cu mercur,
si o bucată de plută.
Dragă Sarah, trimite-l pe frătiorul tău jos.
Sunt pe cale să încerc o noutate,
si vreau ca el să vadă asta.
De ce nu faci tu onorurile, Georgie ?
Uite că functionează !
Functionează !
Acesta a fost primul motor
care converteste curentul electric într-o miscare mecanică continuă.
Arată destul de slăbut, nu-i asa ?
Dar acel ax rotitor
a fost începutul unei revolutii,
care eclipsează toate împuscăturile
si bombele explodate vreodată
de o mărime imensă ca efect al civilizatiei noastre.
Încearcă să-ti imaginezi toate afacerile,
industriile, tehnologiile,
transformările modului în care trăim,
toate au început în momentul de extaz
din laboratorul lui Michael Faraday.
Stirile inventiei lui Faraday s-au răspândit rapid,
si dintr-o dată, asistentul lui Davy a devenit elita Londrei.
Davy nu a fost prea încântat. El a descoperit înainte de toate, acele elemente.
Acum oamenii spun că cea mai mare descoperire
a fost a lui Michael Faraday.
Davy s-a asigurat că Faraday
nu va mai face senzatie pentru un timp.
Ati trimis după mine, domnule ?
Am o nouă provocare pentru tine:
Vreau ca să ne duci la capăt eforturile noastre ca să îmbunătătim calitatea sticlei optice britanice.
Acei bavarezi afurisiti se tot învârt în jurul nostru.
Sticlă ?
Cu tot respectul, domnule,
nu cunosc nimic despre fabricarea sticlei.
Atunci vei învăta, Faraday.
Toti stim cât de rapid înveti.
Doar analizezi compozitia chimică sticlei lor
si vezi din spate cum o fabrică.
Nu ar trebui să-ti ia mult timp.
Dar Faraday s-a chinuit timp de 4 ani
fără vreun succes.
Aceasta arată mai rău decât ultima.
Nu contează cât de mult s-a străduit,
Faraday nu putea să-si dea seama de ceea ce Joseph Fraunhofer
a descoperit cu ceva ani înainte.
Ceea ce nu a reusit Faraday să înteleagă a fost turnarea
sticlei optice perfecte pentru telescoape, a fost o meserie
la fel ca stiinta, iar maestrii
din Bavaria îsi tineau secretele lor încuiate.
Faraday nu a învătat niciodată secretul lor.
El a păstrat o singură bucată de sticlă
ca amintire de la nereusita sa.
Ani mai târziu, aceasta ar putea schimba cursul vietii sale... si pe a noastră.
Într-un final moartea lui Davy i-a pus capăt proiectelor neroditoare,
si Faraday, băiatul din mahalale, a reusit să devină directorul Laboratorului.
Faraday s-a folosit de noua sa autoritate să facă ceva fără precedent:
o serie anuală de prezentări stiintifice de Crăciun
pentru tineri... începând din 1825
si continuând până astăzi.
La una din primele sale prezentări de Crăciun,
Faraday si-a încântat audienta
prin afisarea noilor puteri care le avea la dispozitie.
Să presupunem ca vreau să aprind o portie de praf de puscă.
Pot să o fac usor cu puterea
electricitătii.
Dacă primesc electricitate prin acest fir conductor,
pot să o dau pe orice voi atinge.
Dar trebuie să stau pe aceste picioare de sticlă izolatoare
ca să împiedic electricitatea să ajungă la podea.
Acum sunt electrizat !
Uau !
Credeti că pot aprinde acest jet de gaz
doar dacă îl voi atinge cu degetul meu ?
Nu, să nu o faci ! Nu !
Nu ! Nu o fă !
Acum, tineti minte, nu încercati asa ceva acasă.
Si acum, copii mei, ati văzut voi însivă
cum o fortă invizibilă a electricitătii
poate face să folosească unor scopuri noi
cu totul de neatins de puterile pe care le avem.
Inventia motorului care putea functiona continuu,
a eliminat nenumărate ore de muncă,
ce ar fi mai mult decât suficient ca să-ti faci o avere
si să intri în cărtile de istorie.
Dar nu acesta e modul în care gândea Michael Faraday.
Nu avea niciun interes în brevetarea ideilor sale
ori să profite personal din acestea.
Si că, pentru cărtile de istorie,
el a scris doar prima propozitie
a ceea ce urma să fie pe mai multe pagini.
Domnule Anderson, vrei să stingi lumina, te rog ?
Domnilor, sunt pe cale să induc un curent electric
prin simpla miscare a magnetului.
Vă rog observati ceea ce se întâmplă
între acele fire, când o voi face.
Vedeti cum acel curent apare doar când magnetul se miscă ?
Aceasta este conversia miscării, în electricitate.
Acesta a fost primul generator.
De aici, electricitatea era disponibilă cererii.
Faraday a continuat să schimbe lumea
si modul în care a trăit,
si când, deodată,
o boală i-a atacat incomparabila minte a sa.
Dragul meu Schoenbein,
As fi recunoscător pentru opinia dumitale cu privire la...
cu privire...
Dragul meu Schoenbein... cu privire...
Dragul meu sot, care este problema ?
Am început o scrisoare către Schoenbein, si nu-mi pot aminti ce doream să-i zic.
Acesta nu e motiv de îngrijorare.
Ai muncit din răsputeri.
Esti obosit.
Nu Sarah, asta e diferit.
Oribil de diferit.
E a treia oară când memoria îmi cedează în ultimele zile.
Îmi e teamă că-mi voi pierde mintile.
Si ce as mai fi fără asta ?
De ce dragul meu sot,... desigur.
Când Faraday avea 49 de ani,
a început o bătălie severă cu pierderile de memorie si depresie.
Munca lui ajunsese să se oprească.
Si desi el niciodată nu s-a recuperat complet,
marile sale realizări încă vor continua.
Faraday, s-a scufundat atât de adânc în experimentele electrice si magnetice,
încât a ajuns să vizualizeze spatiul din jurul magnetului
umplut cu linii invizibile de fortă.
Un magnet nu era o simplă bară magnetizată de fier
pe care o puteai vedea.
Era de asemenea ceva nevăzut
în spatiul din jurul barei.
Si acel ceva l-a numit: câmp, un câmp magnetic.
Faraday a crezut în continuitatea naturii.
Demonstrând conexiunile
dintre electricitate si magnetism, el s-a întrebat,
dacă aceste forte erau conectate la ce-a de-a treia: lumina ?
Dacă ar fi reusit să arate o conexiune
între aceste trei fenomene invizibile,
una din cele mai intime secrete ale naturii
avea să fie descoperite în final.
Deci, ce a făcut ?
A proiectat un experiment.
Faraday stia că lumina poate călători ca o undă.
Valuri de lumină care vibrau în toate directiile.
Dar este o cale de a izola o singură undă luminoasă.
Se numeste polarizare.
Când lumina atinge suprafata reflectorizantă,
ca o oglindă,
aceasta devine polarizată.
Faraday căuta să vadă
dacă acea unică rază putea fi manipulată
de un câmp magnetic invizibil.
Ocularul continea un cristal
care actiona ca un zid pentru lumină.
Lumina poate trece numai prin el
dacă ceva a fost miscat de magnet.
A pus un felinar în fata unei oglinzi,
dar ceea ce ar putea vedea prin ocular,
dacă reflexia putea trece prin acel gard.
Dacă e greu de înteles, nu te simti rău.
Oamenii de stiintă nu au putut explica acest fenomen
pentru încă 100 de ani.
Faraday stie că magnetismul nu are efect
asupra luminii care se miscă prin aer.
Dar dacă s-ar misca prin alte materiale ?
Deci ce fel de material ar putea folosi
ca să ajute magnetul să miste lumina ?
A încercat diferite sute de chimicale transparente si obiecte...
dar nu a văzut nimic prin ocular.
Lumina nu era răsucită de magnet.
A încercat cristale de calcit,
carbonat de sodiu,
sulfat de calciu,
si tot nu a văzut nimic.
A încercat acizi.
Acid sulfuric,
acid clorhidric,
acidul carbonic.
A încercat gaze...
oxigen, azot, hidrogen...
fără niciun succes.
Câmpul magnetic indus
în aceste substante, nu putea răsuci lumina
de la felinar înapoi la vedere.
Of !
În deznădejde a decis să încerce... bucata de sticlă,
amintirea
anilor din robia lui Davy.
A reusit trucul.
Forta magnetului
a răsucit lumina
ca să poată trece prin cristal.
Deci, care e marea realizare ?
Faraday a demonstrat existenta
realitătii fizice care ne înconjoară,
dar pe care nimeni nu a putut să o detecteze.
Era un progres la fel de mare
precum vederea cosmosului pentru prima dată
printr-un telescop.
Arătând cum forta electromagnetică
poate manipula lumina,
Faraday a descoperit o adâncă continuitate a naturii.
A deschis o usă lui Einstein
si tuturor fizicienilor care au venit după el
ca să privească interactiunea
a unei forte primare ascunse în univers.
Chiar dacă s-a apropiat de culmea geniului său,
el a fost afectat de depresie
si dubii în privinta abilitătii sale
de a retine chiar si cele mai simple lucruri.
Dragul meu prieten, găsesc o dificultate în a-ti răspunde
sau chiar să chiar să răspund în mod corespunzător unei scrisoare stiintifice,
pe care nu o pot tine pe toată în minte.
O parte a memoriei îmi cedează.
SARAH: P.S. Îti va părea rău să vezi
tonul acestei scrieri scurte,
dar, sotul meu drag nu este atât de bine ca de obicei,
dar cred că se va recupera.
A ta sinceră, S. Faraday.
De când era tânăr, Faraday s-a ridicat din sărăcie,
în una din elita societătii
pe care lumea a cunoscut vreodată,
să devină cel mai celebrat om de stiintă.
De la 40 de ani, a inventat motorul electric,
transformatorul, generatorul,
masini care ar putea schimba totul despre casă,
fermă, fabrică.
Acum la 60 de ani, după decenii de perioade rodnice
a unuia din marii fizicieni,
afectat de pierderi de memorie si melancolie,
el a probat fără frică profunzimea
din misterioasele forte invizibile.
Lumea a gândit că Michael Faraday era un "asa a fost să fie".
În ciuda depresiei sale,
i-a rămas pasionala curiozitate ca-ntotdeauna.
A descoperit unitatea
electricitătii, a magnetismului si a luminii.
Faraday avea nevoie ca să stie
cum această trinitate de forte naturale lucrează împreună.
Asta nu era o noutate.
Copii se jucau cu magnetii
si cu pilitura de fier de sute de ani.
Toti au presupus tot timpul că acest model minunat
era doar ceva pe care îl făcuse fierul.
Faraday stie că un curent electric poate face un fir într-un magnet,
deci s-a asteptat să găsească modele asemănătoare
în pilitura de fier din jurul firului care conduce electricitate.
Dar ceea ce vedeau altii ca fiind niste frumoase forme banale,
Faraday a văzut ceva mai profund.
Modelele nu erau o simplă formă de pilitură de fier;
ele existau în spatiu, în jurul magnetului
sau a unui curent electric,
chiar si în absenta piliturii de fier,
modelele erau urme, amprente ale câmpurilor invizibile de fortă,
care au ajuns în spatiu în jurul a ceva magnetic.
Acul compasului asupra căruia oamenii s-au întrebat
de mii de ani, nu era reactia
a unui îndepărtat Pol Nord magnetic.
S-a detectat un continuu câmp de forte
care se întindea peste tot.
Însusi Pământul este un urias magnet.
Si ca orice alt magnet,
liniile sale de fortă se extind în depărtare.
În spatiul care îl înconjoară.
Ele sunt peste tot în jurul nostru.
Ele au fost totdeauna.
Dar nimeni nu le-a observat până atunci.
Adică niciun om.
Păsările sunt ultimele descendente în viată ale dinozaurilor.
Porumbeii si alte păsări sunt remarcabil de bune
în găsirea căii lor din jur.
Ei pot migra mii de mile fără să se rătăcească.
Dar cum ? Partial prin recunoasterea reperelor
a râurilor, muntilor, stelelor.
Chiar si unele mirosuri pot fi ca indicatoare pentru păsările migratoare.
Dar păsările au de asemenea un compas intern.
Ele pot de fapt să simtă câmpul magnetic al Pământului.
Creierele lor procesează informatia magnetică în acelasi fel,
cum noi procesăm informatia vizuală.
Prin simtirea directiei câmpului, păsările pot diferentia Nordul de Sud.
Acesta e modul în care păsările din Nordul Americii, stiu pe unde să zboare
atunci când ele merg în sud pe timp de iarnă.
Câmpul este mai puternic aproape de poli, decât este la Ecuator,
fapt pe care păsările îl folosesc pentru a-si afla latitudinea.
Aici sunt de asemenea mici nereguli în câmp,
locuri unde câmpul este putin mai slab ori mai puternic.
Precum un munte specific sau un râu,
aceste anomalii magnetice pot fi utilizate ca repere.
Pentru mii de ani, oamenii au folosit porumbei
pentru a trimite mesaje în locatii îndepărtate.
Era o metodă crucială de comunicare
chiar până în recentul al doilea Război Mondial.
Când te gândesti la asta, că noi am folosit
câmpurile magnetice să comunicăm pentru mult timp...
Doar că nu stiam asta.
Deci, de ce totusi planeta are un câmp magnetic ?
Ce îl creează ?
Răspunsul se află în interiorul Pământului.
Fierul lichid, circulând în jurul părtii solide din centru
pe măsură ce Pământul ce se roteste,
actionează ca un fir ce conduce curent electric.
Ca si atunci când Faraday ne-a arătat,
cum un curent electric produce câmpuri magnetice.
Si ăsta e un lucru bun.
Câmpul nostru magnetic ne protejează de atacurile violente
ale razelor cosmice, care ar putea fi dăunătoare biosferei noastre.
Razele cosmice pot rupe ADN-ul.
Fără câmpul magnetic, rata mutatiilor
din organismele vii ar putea mult mai mare.
Din fericire, cele mai multe din aceste proiectile cosmice sunt prinse
în curelele Van Allen, zone sferice
de particule încărcate închise de scutul nostru magnetic.
Stiind că Pământul este însusi ca un urias magnet
asta explică unele din cele mai frumoase privelisti de pe cer:
aurora.
Particule încărcate de la Soare, vântul solar,
bombardează constant Pământul.
Te poti gândi la vântul solar ca la un fel de curent electric.
Câmpul magnetic al planetei noastre
canalizează acest curent fată de Polii Nord si Sud.
Când aceasta loveste atmosfera,
moleculele de oxigen si de azot
din aer vor luci ca un urias bec fluorescent.
Când Faraday a continuat
până la ultima si cea mai profundă descoperire a sa,
sărăcia copilăriei l-a împiedicat
asa cum nu s-a mai întâmplat înainte.
Avea nevoie de ajutor
si l-a găsit în ceea ce venea din altă lume.
Michael Faraday a rezolvat misterul
care l-a frământat pe Isaac Newton.
Uite asa Soarele le spune planetelor cum să se miste
fără să le atingă.
Soarele nu atinge planetele
ci este câmpul magnetic,
si câmpul gravitational al Pământului
le spune merelor cum să cadă.
Totul e un vis.
Din nefericire, o fost o răspândită vedere
printre colegii săi oameni de stiintă.
Faraday visa.
Ei au admirat inventivitatea sa
si geniul său pentru experimente,
dar ei au privit "liniile sale de fortă" invizibile
si ideile despre lumină si gravitatie ca ceva nesemnificativ,
că nu erau potrivite pentru o copie de rezervă.
Unii i-au ridiculizat pe fată teoriile sale.
Era necesar ca ei să-i vadă ideile exprimate
în limbajul fizicii moderne,
precisele ecuatii.
Aceasta era o zonă
unde sărăcia copilăriei lui Faraday
si lipsa unei educatii formale
de fapt l-au tras în jos.
Nu putea să facă matematică.
Faraday a fost într-un final lovit de zidul pe care nu l-a putut depăsi.
Si atunci, cel mai mare fizician teoretic
din secolul 19 a venit din urmă.
James Clerk Maxwell s-a născut într-o lume cu averi,
si privilegii,
singurul copil al părintilor de vârstă mijlocie.
Dar cei 20 de ani ai săi, au făcut din el un matematician renumit.
În timp ce alti oameni de stiintă se gândeau la Faraday
ca la unul de modă veche; o mare figură a trecutului
dar care nu face parte din viitorul stiintei,
James Clerk Maxwell stia mai bine.
El a început să citească
tot ce a scris Faraday despre electricitate.
Era convins că acele câmpuri de fortă descoperite de Faraday
erau reale, si a stabilit să le dea
o formulare precisă matematică.
O ecuatie în fizică este doar o scurtă descriere
a ceva ce poate fi reprezentat în spatiu si timp.
De exemplu, ecuatia ce descrie arcul pendulului
arată că acesta nu se poate legăna mai sus decât înăltimea initială.
Când Maxwell a transpus observarea experimentală
a lui Faradey asupra câmpurilor electromagnetice, în ecuatii
a descoperit o asimetrie.
O vezi pe cea de jos ?
Strigă după altceva.
Mare matematician ce a fost,
Maxwell a adăugat un singur termen ca să o echilibreze.
Această "ciupire" a ecuatiei, a schimbat câmpul static al lui Faraday
în unde care se răspândesc în exterior cu viteza luminii.
Nu a durat prea mult până când noi am găsit o cale să transformăm acele unde...
în curieri
pentru mesajele noastre.
Mă poti vedea ?
Mă poti auzi ?
Cam asa se întâmplă.
Această tehnologie a transformat civilizatia umană
dintr-un amestec de orase,
cetăti si sate
într-un organism intercomunicativ...
legându-ne cu viteza luminii...
pe fiecare...
si cosmosul.
FARADAY: Nimic nu e mai minunat de adevărat,
dacă se potriveste cu legile naturii.
Traducerea , au fost făcute integral de:
Marius Andries, mail: "mariusandries25@gmail.com".
Adaptarea Bubuloimare