Traducerea și adaptarea: Snake_Eyes
Știi că nu ne întoarcem.
Pe cap.
De ce nu m-ai lăsat să împachetez eu?
Tusker?
De ce nu m-ai lăsat să împachetez eu?
- Ai auzit sunetul? - Ce sunet?
L-ai auzit? Ascultă-l.
Așa fac eu când te ignor pe tine.
Nu ne întoarcem
pentru că ai uitat iarăși ceva.
Asta vreau să-ți spun.
Avem un program de urmat.
Păi atunci condu mai repede.
Dacă conduci încet
putem ajunge și pe jos.
Ajungi pe jos într-o clipă.
Mai bine vezi cum e în viteza a cincea.
- E mai bine așa. - Așa e bine.
Nu auzeai cum sună?
Mie îmi suna ca în a doua.
Ba nu.
A doua sună ca a doua...
la 50km/h.
Să-mi zici dacă vrei să folosești chestia.
- Ce? - Ca să fie mai ușor.
Navigația prin satelit.
Nu...
Pentru asta am cumpărat-o.
Nu, pentru asta ai cumpărat-o tu.
Nu pot asculta vocea aia.
Parcă mă simt din nou școlar.
Zici că ai făcut ceva rău.
Nu ai făcut la dreapta.
Trebuia s-o iei la dreapta.
De ce n-o iei la dreapta?
Câți zeci de ani trebuie să locuiești în țara asta
ca să aibă rost?
Sunt doar curios. Nu te obosește?
Așa da.
Rămâi pe postul ăsta că îmi place.
- Nu-ți amintești melodia asta? - Nu.
Unde erai în anii '70?
Hai cântă cu mine.
Trebuie în curând să trag un pui de somn.
Pe bune?
Să facem o oprire.
Sam...
Sunt bine.
Mai mergem un pic și ne oprim.
N-are rost să exagerăm.
Ați terminat?
Da, mulțumim frumos.
Pot să vă întreb ceva?
Doriți și dv?
Un autograf?
De la el?
Că am văzut că vă uitați și nu eram sigur.
E foarte timid. Ai un pix?
Dacă doriți vă va da un autograf.
E timid, dar o va face.
Sau pe un șervețel,
un album pentru pian de-al lui...
- Mersi. - Ok.
Mulțumim. Sunteți foarte amabilă.
Cum ai ajuns în halul ăsta?
Nu știu.
Nu știu de ce-o fac, că nu mă mai bucură.
În jumătate din cazuri.
Și atunci de ce o faci?
Pentru jumătatea cealaltă.
E bine să fim din nou la drum.
Nu credeam c-o să pornească.
Mecanicul a zis că e în formă bună.
Asta e bine, încă nu ne-a lăsat în drum.
Mersi.
Pentru ce?
Pentru asta.
Băga-mi-aș.
Tusker?
Tusker!
Băga-mi-aș.
Fir-ar să fie!
Tusker.
Aș fi vrut să mă lași mai des să gătesc.
De ce? Miroase delicios.
Mă simt ca un puștan.
Încetează. Te descurci de minune.
Of, cepele astea.
Hai să te ajut.
Hai că nu sunt complet inutil.
Nu, stai acolo și taci.
- Ești bine? - Da. Tu?
Îmi cer scuze că te-am speriat azi.
Termină cu văicăreala.
Nu, doar...
Ai fost un pic confuz. Se mai întâmplă.
Dar, dar a fost...
Pare cer senin. Scoatem telescopul afară?
Apoi te voi învăța niște lucruri.
Unde ai pus pastilele?
În trusă?
Cred că acolo le-am pus.
- Sam... - Da?
Nu le-am luat.
Ce?
Tusker, mai bine făceam eu bagajul.
Nu. Le-am scos eu.
De ce?
Pentru că nu le-am vrut.
- Tusker... - E decizia mea.
Nu le-am vrut.
Știm amândoi că nu sunt bune de nimic.
Trebuie să încercăm.
Doar îmi amintesc că sunt bolnav.
Și nu vreau asta.
Nu acum.
E bună?
Of, nu.
M-a prins.
Ador bucata asta.
Mereu zici asta.
Și cu toate astea nu mi-ai cântat-o niciodată.
Cum merge?
Nu merge.
Vrei să discutăm?
Nu...
Te anunț eu.
Blocajul scriitorului?
- Hai să facem o înregistrare. - Ce?
N-ai vrut niciodată asta.
Știu, dar am adus obiectul.
Nu, e în regulă.
Îl am.
Ai zis că vrei să lucrezi.
Da, știu, dar...
Cartea nu se va scrie singură.
- Poftim... - Bine.
Azi suntem pe 20 octombrie.
Bine v-am regăsit la Ora Demenței pe BBC 4.
Vorbim serios sau...
Da.
- Curând? - Da.
Cum te simți?
- Bine. Fericit. - Da?
Te distrezi?
Da. Și tu?
Nu m-am plictisit niciodată.
Ești fericit că te afli aici?
Sunt fericit că sunt cu tine.
Unde suntem?
Habar nu am unde suntem.
Tu cum vezi treaba?
Eu pun întrebările.
Sunt ok cu asta.
Mincinosule.
Sunt și momente bune.
Nu ți-am fost de ajutor în ultima vreme.
Ba mă ajuți mult.
Îți dai seama...
dacă s-a agravat?
Bine.
Dacă ai avea o singură dorință care ar fi?
Mi-aș dori ca vacanța să nu se termine.
Dar tu?
Mi-aș fi dorit să n-am demență.
Idiotule!
Da, porcăria naibii.
Știi,
doar stai acolo
și nu faci nimic.
Susții întreaga lume.
După 300 de metri faceți stânga.
Să mă scutească.
Ne duce mai rapid decât tine.
Zău?
Zici că-i Margaret Thatcher.
Mai întâi e capitolul 28,
și acum ne zice unde să mergem în vacanță.
După 100 de metri faceți stânga.
Faceți stânga.
Aici e?
Poate nu mai putem campa acolo.
Cred că au reguli acum.
Zău?
Nici că-mi pasă.
Ce se poate întâmpla?
Plătim o taxă și gata.
Cât poate să ne coste?
Mai întâi să găsim locul.
Sunt sigur că doamna de fier
ne va ajuta să ajungem acolo.
Ăsta e drumul bun?
Trecem peste pod.
Nu te uiți la mine
și nici eu la tine...
Doar uită-te pe unde mergi.
Vom urma drumul.
Eu mă pot uita la tine că nu conduc.
Dar dacă te uiți la mine mă uit la tine și eu.
- N-o face. - Păi nu te uita la mine.
Nu s-a schimbat mult.
Am dormit în mașina aia mică a ta.
Da, și nu ne știam decât de 5 minute.
Suficient cât să-mi spui că mă iubești.
Așa am făcut?
Pe bune?
Am fost foarte impulsiv.
Haide jos.
Ai găsit-o?
Nu.
- Nu? - Nu.
Stai să văd. Ține ăștia.
Ok...
Uite-o, ai găsit-o.
- Zău? - Da.
Dumnezeule.
Norocul începătorului.
Nicidecum, ai avut profesor bun.
Vezi?
Da, o frumusețe.
Apropo, ți-am rezervat locul tău preferat.
- Pentru concert. - Ok, mersi.
Nu aștept să vină multă lume.
Atunci va fi relaxant și obișnuit.
Bun mod de a reveni.
Învață-mă.
Ce?
Aia?
Acum?
De ce?
Vreau să învăț.
Vreau să pot s-o găsesc.
- Bine. - Încearcă.
Bine. Deci...
Mai întâi trebuie să găsești...
Cum îi zice?
E o formă. Forma asta.
- Triunghi? - Da, triunghi.
Și...
trebuie să găsești cele 3 stele strălucitoare
care alcătuiesc triunghiul.
- Astea? - Da.
Apoi duci o linie orizontală prin el.
Și acolo e Calea Lactee.
Știi că am putea pleca acasă.
Nu trebuie să facem asta.
Nu vreau să mergem acasă.
Dar nu e chiar așa important.
Ba e important, Sam.
Chiar este.
E în regulă.
Îmi place când faci asta.
E drăguț.
Adorm imediat.
Dumnezeule.
Iisuse Cristoase, Ruby.
- Noapte bună. - Ok.
- Noapte bună, Sam. - Noapte bună.
- Bună. - Ați reușit.
Vino încoace.
Cât te-ai înălțat.
V-a luat ceva.
Am mers cu navigația, e groaznică.
Unde-i Ruby? Ați adus-o? O pot vedea?
Hai, Ruby. Ieși.
Nu-i așa că-i adorabilă?
Ne ține foarte ocupați.
Chiar că.
Salut Clive!
Luăm bagajele mai târziu.
Mă bucur să te văd.
Cum mai ești?
Sunt vioi ca o vioară.
- Zău? - Da.
Cum ziceai că te cheamă?
- Tusker! - Scuze.
- Cum ești? - Bine.
- Mă bucur să te văd. - Asemenea.
Ați ajuns la țanc. Tocmai am pus ceainicul.
- Minunat. - Ați călătorit bine?
Da.
E bine.
Suntem bine.
Zău?
Trebuie să vorbim legat de planurile voastre.
Adică...
te-ai mai gândit să ceri ajutor?
Ca să ia presiunea de pe tine.
Chiar dacă sunt câteva zile pe săptămână
poate face diferența.
Crezi că va fi de acord cu asta?
- Nicio șansă. - Ok.
Oricum, încă n-am ajuns în punctul ăla.
Da, dar dacă...
Se adaptează.
Încearcă să țină controlul lucrurilor.
Independenței lui.
Încă mai scrie?
Asta e foarte bine.
Această călătorie
l-a mai înviorat nițel.
De când a apărut ideea asta,
recitalul,
a vorbit numai despre asta.
Nu cred că mă descurc, surioară.
Ba da.
E rândul meu acum,
- și... - Bună.
Bună.
Noi vom dormi în mașină. E mai ușor așa.
Nu. Vom dormi în fosta ta cameră.
Ce?
- Adică? - V-am aranjat camera.
Da, credeam că știai asta.
Bine, mă duc să aduc bagajele.
- Va fi romantic. - Da.
Stai să te ajut.
Nu știu de ce mai plănuiesc ceva.
Mersi pentru tot, Lil.
De săptămâni aștept clipa.
- Și eu. - Încă e...
Da, ca o mamă.
Mereu faci cum vrei tu, nu?
- Hai că e confortabil. - Nu, e ridicol.
- Ba nu, e drăguț. - Ba da,
stai în mijlocul patului.
Stau pe margine.
Acum sunt și mai pe margine.
- Ai pățit ceva? - Gata! Dorm în rulotă.
Nu se poate.
Haide.
Vino încoace.
- Atunci mișcă-te mai încolo. - Bine.
Hai că am eu grijă de tine.
Sper că te-ai amuzat bine.
Voi fi ca o mică...
balustradă pentru tine.
Așa.
Nu pot...
- E mai bine? - Dă-mi...
- Nu pot respira. - Încercam să te opresc...
Sunt sigur că va fi bine, dar așa cum știți...
nu am mai făcut una de mult.
Minunat, stăm undeva
în apropiere în weekend
și dacă trec Duminica...
Vindeți?
Bine, aștept cu nerăbdare. Mersi.
Bun câine.
Las că închid eu.
Știam că voi deveni cineva într-o zi
și voi avea propriul costumier.
E cu schepsis.
Gata.
Îți mai amintești plimbarea de Anul Nou?
Când Charlotte era mică?
Când Lilly ne-a rătăcit?
Nu ea, ci tu.
Ba nu.
Am crezut că Clive va chema
un elicopter SMURD. Băuse atât de mult.
Da.
Am găsit un loc online acum câteva zile.
Cred că ne-ar prinde bine.
Îți arăt când ne întoarcem.
E o vilă în Holtenby.
E aproape de oraș.
Trebuie să facem un plan, Tusker.
Nu ne deplasăm, Sam.
Undeva mai adecvat.
- Ca să ce? - Ca să-ți fie mai ușor.
Nu.
Casa e acasă și acolo rămânem.
Care-i diferența?
- Nu. E locul nostru. - Acasă poate fi oriunde.
- Cat timp suntem noi doi. - Am făcut să...
Voi ține concertul ăsta.
Apoi voi încheia.
- Cum se cuvine de data asta. - Nu.
Nu vreau să faci asta.
Nu e despre mine.
E despre noi.
Nu e corect față de tine, și nu te las.
Dar așa vreau eu.
- Vreau să fac asta. - Nu.
Vreau să fiu cu tine.
În orice clipă.
Bine...
Vreau să fiu cu tine mereu.
E important.
Cred că Lilly are invitați.
Atâtea mașini.
Ce se întâmplă?
Unde s-au dus?
Lilly?
Clive?
Surpriză!
M-am gândit să dăm o petrecere!
Da!
Ai reușit!
- Pot sta și eu cu tine? - Sigur.
A trebuit să ies afară, nu pot...
Câteodată mi-e dificil să fiu
cu multă lume în jur. E un pic...
Nu te grăbi.
Vei avea grijă de el, da?
Desigur.
Mersi.
Tusker m-a dus în Japonia...
când ne-am cunoscut.
Călătorea mult pe vremea aia.
- Da. - Zău?
N-am fost mereu atât de plictisitori.
Nu la nivelul ăsta.
- Sau am fost? - Poate tu.
Da, probabil.
Când o vom vedea?
- Ce? - "Ce"?
Noua carte a ta.
E pe vine.
- Îți ia cam mult timp. - Paul!
Ce-ți pasă că oricum nu le citești.
Poate încep acum.
Nu ai trece de primul capitol.
E pentru intelectuali.
Are dreptate.
Romanul e aproape gata.
Despre ce e?
Nu-l întreba asta.
Nu mă lasă să citesc un cuvânt,
și eu îi corectam totul.
Am să te las s-o citești.
Unde mergeți
cu rulota aia?
Are o cântare.
Da, mă duce târâș acolo.
Ba nu.
Am să văd dacă mai sunt în stare.
- Vei fi. - Vei fi minunat.
- Zău? - Da.
Și unde-i invitația noastră?
Hai să vedem cum merge mai întâi.
Sunt un pic ruginit.
Deci...
Aș vrea să știu
ce mai face fina mea favorită.
Ai pe cineva?
Poate.
- E îndrăgostită. - Pe bune?
Spune-mi cine e. Vreau să știu totul.
E un tip pe care-l știu de mult.
Și el e scriitor.
Pe bune?
E minunat!
E bun?
E mai bun ca mine?
Spune-i să înceteze. Nu mi-a plăcut niciodată băiatul ăla.
Copil groaznic.
Mersi frumos.
Nu știu dacă am bani cash la mine.
Acceptați și card?
Vreau să țin un discurs.
Sunt foarte bucuros să vă am pe toți
strânși aici după o foarte lungă perioadă de timp.
Și chiar apreciez
efortul făcut venind aici.
Sunt foarte încântat.
Și...
Scuze, devine un pic...
Scuze...
Poate...
- să citească Sam în locul meu. - Cu mare plăcere.
Citește tu că eu nu pot.
Desigur.
Marele meu moment.
Mersi, Tusker.
"Vă mulțumesc tuturor că ați venit.
Privind în jurul meu
mi-am reamintit cât de norocoși suntem
că ne avem unul pe altul.
Camera asta are o istorie
și ăsta e un lucru frumos.
Lilly și Clive, mersi că ne-ați primit.
Ne-a făcut plăcere.
Aici e locul unde a copilărit Sam,
și pentru mine e acasă,
de când am trecut lacul acum mulți ani în urmă.
Am avut momente plăcute aici.
Cu trecerea anilor
e din ce în ce mai greu
să mai ținem legătura.
În momente ca ăsta
trebuie să nu uităm
cât de importantă e familia și prietenii.
Loial.
Un braț mângâietor...
într-un moment de singurătate,
un pat pentru o noapte,
cineva cu care să împarți o sticlă.
Cred că în timp
vom avea nevoie de lucrurile astea
mai mult ca de obicei.
După cum mulți veți afla
îmi pierd încet abilitatea de a-mi reaminti
și de a face anumite lucruri.
Lucruri mici,
dar nu peste mult timp
voi uita total cine e Tim,
lucru de care m-am străduit cu tărie
în ultimii 30 de ani.
Va veni o vreme
când voi uita pe cine am uitat.
Și atunci
nu voi avea vreo grijă pe lume.
Dar până atunci
mă pot gândi la momentele împreună,
momente ca ăsta și îmi e de mare ajutor."
Pentru prietenie!
"Dar n-am fi aici,
și nici eu n-aș fi
dacă n-ar fi fost omul ăsta de lângă mine.
E cel mai bun lucru care mi s-a întâmplat
și nu știu ce m-aș face fără el.
Privește în camera asta, Sam.
Sunt atâția oameni care țin la tine.
Să nu uiți asta niciodată.
Vreau doar să-ți mulțumesc Sam,
că ai fost salvatorul meu,
iubitul meu,
și cel mai bun prieten pe care și l-ar dori cineva."
Da.
- În cinstea lui Sam! - Pentru Sam!
Pentru Sam.
Nu-mi vine să cred că Rick e aici.
Nici eu. Știi că a fost...
De două ori.
Era slab cotat.
N-a vorbit cu nicio femeie,
sau să stea lângă una și deja a divorțat de două ori.
Mereu ăștia tăcuții, nu?
Ne e dor de tine, Sam.
Îmi pare rău, Tim.
Să nu-ți fie.
Nu în sensul ăla.
- A fost un pic... - Desigur.
Desigur.
Nu încetează niciodată, așa-i?
Mersi că ai bătut atâta drum, Tim.
Glumești? N-aș fi ratat pentru nimic în lume.
Probabil că Tusker m-ar fi ucis dacă nu veneam.
Da, e foarte insistent.
Mie îmi zici?
Și de cât timp a pus asta la cale?
De luni bune!
Ce discurs.
Toți ar crede că a fost scriitor.
Am auzit că i-a fost
un pic greu recent.
Se aștepta la asta, dar...
Cine ți-a zis asta?
El.
El mi-a zis.
El mi-a zis că atunci când încearcă
să scrie nu poate.
Sam, îmi pare rău. N-am vrut...
Scuze, am nevoie de aer.
Dar vom fi bine.
Bine.
- Mersi și scuze, Sam. - Nu ai de ce.
N-am vorbit cu Sam încă.
Va înțelege.
Mamă n-ar fi trebuit să stea atât în locul ăsta.
E greu să pleci.
Da. E în regulă.
E un nou început.
- Da. - E un lucru bun.
- Îmi va lipsi. - Da.
Dar să fii trist că ceva s-a dus
înseamnă că era minunat atunci când exista.
Să mai stai din nou înainte să pleci.
Da, desigur.
Și să ții o petrecere de casă nouă.
- Da. - În noul loc.
- Ok. - Să-i strângi pe toți din nou.
Lui Sam i-ar plăcea. Așa că să faci asta.
Am citit despre un nou medicament
zilele trecute.
Am decupat articolul.
Ceva despre tablete pentru subțierea sângelui
pe care le dau oamenilor cu probleme cardiace.
Se zic că fac bine...
Dacă vrei...
- Dă-mi să văd. Da. - Da?
- Ok. - Mersi.
Știi care-i partea dificilă?
E că...
nu ai voie să jelești pe cineva
cât timp încă trăiește.
Faptul că împarți spațiul cu ei,
că împarți patul cu ei,
- nu e corect. - El nu face așa.
Nu face așa.
Trebuie, pentru că eu așa fac.
Ești tot tu, Tusker.
Ești tipul de care s-a îndrăgostit.
Nu mai sunt ăla.
Doar arăt ca el.
Ceea ce e păcat.
Alege o bucată de cer care nu are stele.
- Ok. - Ți-ai ales?
- Da. - Bine.
Și acum fă un cerc
cu ajutorul degetului mare și cel arătător.
Uite așa. Privește prin el
și imaginează-ți că e un telescop,
dar unul foarte puternic.
Și ai vedea prin el
milioane de galaxii.
Sunt foarte multe.
Da, așa e.
Dar și mai uimitor e faptul
că corpul tău e compus
din bucățele din acele stele.
Adică?
Când o stea îmbătrânește,
ea rămâne fără carburant
și explodează precum artificiile.
- Una imensă? - Da.
Una foarte, foarte, foarte imensă.
Și apoi acea stea moare
și devine foarte, foarte strălucitoare
și împroașcă cu diverse lucruri,
și ele circulă prin spațiu
de-a lungul anilor
și eventual,
ne construiesc pe noi.
Deci suntem precum stelele?
Da.
Mai incredibil e că această ureche
poate să provină de la o stea total diferită
dintr-o galaxie total diferită
decât urechea cealaltă.
Nu înțeleg.
Nu contează.
Un om foarte deștept a zis odată:
"Nu vom muri de foame din cauză că ne lipsesc minunile,
ci pentru că nu ne minunăm."
Ce înseamnă asta?
Că trebuie mereu să pui întrebări.
Mama zice că pun prea multe întrebări.
Zău?
Să nu încetezi să pui întrebări,
indiferent ce zice mama ta.
Trebuie să nu încetezi niciodată să pui întrebări.
- E foarte important. - Ok.
- Ok? Îmi promiți? - Promit.
Pa-pa.
Bună!
- Bună! - Dle Mulliner?
- Da, bună. Scuze că am întârziat. - E în regulă.
Sunt Rachel. Cu mine ați vorbit la telefon.
Mă bucur să vă cunosc.
Da. E minunat.
Ați spus că vă îndreptați
spre un concert?
Da, mâine la Guildhall.
E un loc minunat.
Minunat.
Pa-pa, mersi.
Nu e minunat locul ăsta?
E fantastic.
Cum e?
E acordat?
Nu sună prea bine.
Ce zici? Că eu nu-mi dau seama.
Tu ești expertul, dar...
Cred că am să urc sus,
am să mă întind și te las să exersezi.
De ce nu scrii ceva, Tusker?
Într-un loc liniștit ca ăsta îți poți termina cartea.
Nu am chef acum.
Vreau eu asta.
- Da. - Mă duc să-ți aduc lucrurile.
Nu, nu e nevoie.
Atunci hai să mai facem o înregistrare.
De ce să nu mai facem o înregistrare?
Nu, nu am chef.
Am eu chef.
Hai s-o facem aici.
Bine.
Mă numesc Tusker Mulliner.
Nu. Sam, nu vreau.
Ce am de gând să fac e alegerea mea.
Nu vreau s-o ascult.
Azi e 25 octombrie.
Și am de gând să-mi iau viața.
Am ales să mor acum.
Nu vreau să devin o povară pentru Sam
sau pentru altcineva.
Mă aflu aici complet singur,
și fac asta în secret,
fără ajutor din partea nimănui.
Dragul meu Sam, vreau doar să-ți spun
că te iubesc din toată inima
și...
Mă duc să fac o plimbare cu câinele
și când mă întorc am să gătesc cina.
Și apoi ne vom preface că nu s-a întâmplat nimic.
Ar trebui să folosim rulota mai des.
Adică,
pentru libertate am cumpărat-o. Putem merge oriunde dorim.
Poate în Europa, dacă ne mai primesc.
Putem merge în locul ăla în Italia.
Ne-a plăcut acolo, îți amintești?
Îți amintești?
Sau în sudul Franței.
Mereu ai vrut să mergi în Provence.
Și nu ne ia mult timp.
Putem opri în locul ăla din Paris
și să mâncăm la bistroul ăla
pe strada Saint-Benoat unde ți-a plăcut.
Acum mulți ani.
Gândește-te cum ar fi să ieșim din oraș.
Fără lumini stradale.
Nu sunt lumini...
Cum îi zice? Poluare.
- Sam... - E frumos.
Probabil nu vom avea nevoie de telescop,
putem ieși afară.
Vom merge afară și vom termina asta...
Sam.
Îți amintești...
când ne-am întors de la doctor în prima zi?
Când am aflat și ne-am întors acasă?
Și ți-am zis ceva?
Îți amintești ce ți-am zis?
Ți-am zis că indiferent ce se întâmplă
nu vreau să pierd controlul vieții mele.
Pierd controlul. Acum.
Unde ne vezi peste 6 luni?
- Împreună. - Sau un an.
Tot împreună.
Cum crezi că va fi?
- La fel. - Nu.
Nu va fi la fel.
Ok?
Și nu ți-am zis
despre ce voiam să fac
pentru că și dacă știai...
Acum știu, nu?
- Nu? - Da.
Când au sunat legat de concert,
am crezut că era...
Oportunitatea perfectă
pentru că puteai dovedi
că nu erai cu mine când îmi...
Nu...
Încetează, nu discutăm așa ceva.
- Sam. - Hai să dansăm.
Sam.
Hai să dansăm.
N-am mai dansat de mult. Haide.
- Nu. - Hai să dansăm.
Hai că încă mai putem să dansăm.
E în regulă. Doar...
Stai jos.
Stai jos odată.
Ok.
Crezi că nu mi-e teamă, Tusker?
Crezi că nu mă gândesc zilnic
ce fac când se înrăutățește treaba?
În fiecare ceas al fiecărei zile de când te-ai îmbolnăvit.
Numai asta am în cap.
Iar și iar.
Sunt oare suficient de tare? O pot face?
Pot trăi văzându-te pe tine că nu știi ce zi e,
că nu știi unde suntem,
că nu știi cine sunt?
Știu.
Sau mă va sfâșia? Voi abandona?
Să te bag într-un azil
și să te vizitez o dată pe săptămână.
Să stau acolo și să-ți citesc
cartea favorită...
Știi ce am decis?
Că sunt suficient de puternic.
Va fi în regulă.
Și cât timp mai am suflare în corp
voi avea grijă de tine,
te voi spăla, te voi sprijini,
o să te spăl la cur,
o să fac tot ce pot ca să-ți reamintești cine sunt
și ce reprezentăm unul pentru altul.
Cred că de asta am fost pus aici.
Pentru tine.
Dar mi-e teamă.
Sunt îngrozit, asta ca să știi.
Nu ți-am spus niciodată asta.
Nu ai numai tu secrete, Tusker.
Dar uite ce îți fac lucrurile astea.
Și nu e corect.
Nu e despre a fi corect. E despre iubire.
E egoism?
Că nu vreau să te pierd? Că nu vreau să fiu singur?
Nu vreau să rămân singur.
Știu asta.
Dar...
mor.
Nu mă lăsa pe lângă!
Vreau să fac asta.
Vreau să mergem împreună până la final.
Asta vreau.
Doar asta mi-a mai rămas.
Nu-i adevărat, Sam.
Dacă le zic la toți atunci?
Dacă țip asta de pe acoperiș?
Ce vei face atunci?
Am fi în belea.
Am fi vinovați.
Sau aș putea să plec și să te las aici.
N-ai putut s-o faci atunci, așa-i?
Că nu poți să faci nimic fără mine.
Ai nevoie de mine.
Exact.
Nu vreau să fiu singur.
Devin un pasager.
Și eu nu sunt un pasager.
Asta mă duce într-un loc
unde nu vreau să merg.
Și nimeni nu mă va putea întoarce înapoi.
Și...
nu pot.
Nu pot face asta.
Am știut că se întâmplă ceva.
Dacă sunt sincer...
Nu petreci atâția ani
cu cineva fără să realizezi...
Da, știu.
N-am vrut să zic nimic.
N-am vrut să-mi recunosc
că știai și tu că se agravează.
De când ai...
Cristoase, mi-ai luat până și un câine.
Fir-ar să fie.
Sam, trebuie să mă asculți.
Vreau ca lumea să-și aducă aminte de mine...
cum eram,
nu cum...
voi ajunge.
Ăsta e singurul lucru ce-l pot controla.
Doar asta mi-a mai rămas.
Și dacă nu funcționează?
Va funcționa.
Știu ce fac.
Nu pot să cred că discutăm...
Nu mai pot aștepta.
Poți.
Este mereu timp.
Nu.
Foarte curând,
mă voi uita la fața ta
și nu voi ști
cine se uită la mine.
Nu putem să mergem acasă?
Hai să mergem acasă.
Nu.
Nu merg acasă.
Și dacă mă iubești mă lași să fac asta.
Dacă chiar mă iubești.
Îmi vei frânge inima.
Va dura o veșnicie.
Trebuie să-mi dai drumul.
- Nu pot. - Da.
Nu pot, te rog.
E ok.
Îmi pare rău.
Ține-mă în brațe.
Te rog.
Sună minunat.
Da, cred că va fi în regulă.
- Te-am trezit? - Da.
Cât e ceasul?
Lasă-mă să fiu cu tine.
Traducerea și adaptarea: Snake_Eyes