A NETFLIX SOROZATA
Mi a francot tettél? Mit művelsz?
- Szóval a rablót véded? - Igen.
De mi… Megfenyegettek, apa, vagy miről van szó?
Szóval önként tetted?
- Igen. - Mondd el ki az, az istenit!
Igazából csak egy teljesen hétköznapi…
anyuka.
A nevem Jim Johansson. Rendőr vagyok.
Sajnálom.
Nem értem, hogy tehettem ilyet.
Maga a rabló?
Liv, mindent el kell mesélned, elejétől a végéig!
Nem veszíthetem el a lányaimat.
- Nem veszíthetem el őket. - Mi történt a lányaival?
Sziasztok, drága tündéreim!
Szerettem volna boldog új évet kívánni.
- Hogy vagytok? - Jól.
Te is velünk szilveszterezel?
Nem, kicsim. Idén nem fog menni.
Nem tudsz velünk vacsizni és itt aludni?
- Nem tudok. - Légyszi!
Mikor mehetünk át hozzád?
Nemsokára, kicsim.
- Ez a tiéd. - Azta, milyen gyönyörű!
Menjetek be a szobátokba!
Vigyétek a rajzot!
- Anya szeret titeket. - Köszönjetek el! Jól van.
- Oké. - Szia!
Szóval, mi a helyzet a lakással?
Nemsokára meglesz.
Attól tartok, ezt oda kell adnom neked. Egy bírósági végzés.
Ha januárig nem lesz bérleti szerződésed, elveszíted a felügyeleti jogot.
Ennyire komoly a dolog.
Már elintéztem, nemsokára aláírom a szerződést.
Stråkvägen 1. a cím, szilveszter után megkapom a lakást.
Remek, de látnom kell a szerződést.
Előbb ki kell fizetnem a bérleti díjat.
Oké, akkor tégy úgy, és utána megbeszéljük a dolgot.
Kölcsönkérhetek 6500 koronát? Később visszafizetem.
- Nem érted. Ez így nem mehet tovább! - Kérlek szépen!
Nem. Már elváltunk, szóval neked kell felelősséget vállalnod a saját életedért.
- Te tetted tönkre az életemet. - Persze.
Megdugtad a főnökömet, és elvesztettem a munkámat.
Válni akartál, szóval kidobtál a lakásunkból.
Mi a franc? Nem értem. Mi történt az életünkkel?
Nyugodj le, és gondolj a gyerekekre!
Semmi mást nem teszek.
Szükségük van az anyjukra.
Most egyszerre csak egy dologra koncentrálj!
Szerezd meg a bérleti szerződést!
Különben januártól itt fognak lakni a lányok.
Senki máshoz nem tudok fordulni.
Sajnálom. Most menned kell!
Oké. Boldog új évet!
ADJON 6500 KORONÁT!
Segítenünk kell neki.
De időre van szükségem, hogy kitaláljam, hogyan,
szóval van még egy követelésünk.
Tűzijátékot akarunk.
Tűzijátékot?
Az istenit, mi a neve?
Liv.
Liv Holmberg.
Nagyon kedves nő. Remek anyuka, jó ember.
Szóval ő az? Ő a rabló?
Igen.
Persze hiba volt, hogy megpróbált bankot rabolni,
de szörnyen kétségbeesett volt.
Úgy érezte, véget ért az élete. Ilyenkor nem nehéz…
buta döntéseket hozni.
Ha valaki buta döntéseket hozott, az te voltál, nem igaz?
Egy bűnözőt védtél, apa.
- Esélyt akartam adni neki. - Az istenit, segítettél neki.
A nő egy bűnöző. A rohadt életbe!
Egész rohadt életemben a példaképem voltál, erre most…
- Megértem, hogy csalódott vagy. - Hová ment?
- Nem tudom. - Hagyjuk már!
- Ez az igazság. Nem tudom. - Kirabolt egy rohadt bankot.
Túszokat ejtett, elsütött egy rohadt fegyvert.
Elképesztően nagy nyomás volt rajta.
- Nem érted a helyzetet. - Tudod, mihez lenne kedvem?
Feljelenteni téged szakmai kötelezettségszegésért.
Csapnivaló rendőr és hasznavehetetlen apa vagy.
Jó napot!
Liv Holmberget keresem. Itt van?
Nem, már nem lakik itt.
- Ez az állandó lakcíme. - Elköltözött.
Válófélben vagyunk.
- Miről akar vele beszélni? - Sajnos nem árulhatom el.
Mi… Jó napot!
Lasse, őszintének kell lenned, ha egy rendőr kérdéseket tesz fel!
- Hogy érted? Csak most ért ide. - Oké.
Mi az?
Mi az hogy…
Liv egy tárolóban lakik, és oda nem viheti a lányokat.
Nem.
- Egy tárolóban? - Igen, kész őrület. Neki is mondtuk.
- Hol van a tároló? - Stråkvägen 1.
Stråkvägen 1.
Bérleti szerződést ígért egy lakásra ugyanezen a címen.
- Szóval… - De még nem láttuk.
Rendkívül labilis ember, és nem túl jó anya.
Igazából régen együtt dolgoztunk. A főnöke voltam.
Minden más hatóságnak elmondtam,
hogy az lesz a legjobb, ha Lasse teljes felügyeleti jogot kap.
Aztán ha idővel teljesíteni tudja az anyai kötelezettségeit,
és megfelelő otthont tud biztosítani…
De először is rendes helyen kell laknia,
nem egy ilyen csirkeketrecben, amit egy ócska lakattal lehet bezárni.
- Igazából fából van… - De a gyerekek…
- De persze nem ideális. - Értem. Köszönöm az idejüket!
- Viszlát! - Viszlát!
Előre kértem a bérleti díjat, mint mindig.
Ez mindenhol így működik.
De nem fizette ki, szóval keresnem kellett egy másik bérlőt.
Értem.
Talán szerződnöm kellett volna vele mindenféle biztosíték nélkül?
Nem, nem igazán tudom, hogy működik ez.
Akkor elmondom, hogy működik.
Megállás nélkül siránkoznak a bérlők,
mintha jótékonysági szervezet lennék,
csak mert van pár ingatlanom.
Félre ne értsen!
Szívesen adakozok jótékony célokra, de a saját feltételeim szerint.
Ez a Liv nevű nő meg folyamatosan nyafogott
a főnökéről, aki megdugta a férjét, aki meg megfenyegette,
hogy elveszi a gyerekeket, ha nem kötök vele bérleti szerződést.
- Hirtelen az én felelősségem lett. - Értem.
Szóval adnom kellett volna neki 6500 koronát,
hogy ne legyen szarban.
- Várjon, 6500 koronát? - Igen, ennyi az első havi bérleti díj.
- Ez a pontos összeg? - Igen, és elég olcsó.
- Most hol van Liv? - Nem tudom.
- Megmutatná a tárolót? - Persze.
Halló? Stefan.
A kesztyűtartóban.
- Hol van? - Jobbra hátul.
Hogy érted, hogy nincs ott?
Beraktam a kulcsokat és a szerződést egy borítékba, és betettem…
Ott kell lennie a kesztyűtartóban.
Ott van. Nézd meg újra!
Biztosan legalul van.
Nézd meg újra!
Menj le a kocsihoz, és nézd meg újra!
Biztosan ott van.
- Körbenézett? Mennem kell. - Igen.
- Oké. - Rendben.
- Szia! - Keres a rendőrség.
Nyugodj meg! Gyere be!
- Nem tudják, hogy itt laksz. - Sehogy sem fog működni.
Ha beköltözöm ide a gyerekekkel, megtalálnak.
- Tudják, hogy ki vagyok. - Ez nem biztos.
De, igen. Eljöttek a tárolóhoz.
Csak szépen sorjában! Igyunk egy pohár bort, hogy lehiggadj!
Kijöttek. Hatan vannak, ugye? Vagy van valaki mögöttük?
Kedvesem!
Nem jössz megnézni a tűzijátékot?
Nagyon szép.
A lányaid miatt kértük.
Olyan kedves, Estelle!
A lányaim…
Imádják a tűzijátékot.
Kedvesem!
Jobban megértelek, mint gondolnád.
Semmi sem fontosabb a gyerekeknél.
Tudom, hogyan tudnád megúszni a dolgot.
Csak tedd, amit mondok, és minden rendben lesz!
Jó évünk lesz.
Higgy nekem!
- Úgy gondolja? - Ígérem.
Készül valahová?
Igen, felmondtam. Ideje volt továbblépnem.
Szóval, mit akar?
Tudni akarom, hol van a rabló.
- Azt hiszi, hogy tudom? - Igen, szerintem tudja.
Tudom, hogy a túszok hazudtak a kihallgatás során,
és hogy megvédtétek a rablót, Liv Holmberget.
Tudni akarom, hogy hol van, Zarah.
Fogalmam sincs, hogy hol van.
Miért hinnék magának?
Mert abbahagytam a hazudozást. Teljesen őszintén mondom.
Nem hazudok. Nem tudom, hol van.
ZARAH CARLSTRÖM
Elvinnéd ezt a bankba?
Ha megígéri, hogy nem ugrik le.
Oké.
Ne!
- Nem, az… - Miért…
Honnan van ez a levél? Miért van magánál?
Nekem címezték.
Én hoztam be azt a levelet.
- Ide, a bankba. - Micsoda?
Igen, ő…
A pasas a hídon odaadta nekem, mielőtt…
Kicsi voltam, 13 éves.
Hazafelé tartottam a suliból, és…
Azt hittem, hogy megállíthatom, de leugrott.
Semmit sem tudtam tenni.
Nem tudtam…
Maga mindent megtett.
Legalább megpróbálta.
Ismerte őt?
Nem, nem ismertem, de az egyik ügyfelünk volt.
Hitelt akart felvenni.
De elutasítottam a kérelmét.
Nem sokkal azelőtt, hogy kiment oda, és…
Azelőtt, hogy…
Ezért mentem el megnézni azt a lakást.
Csak hogy körbenézzek.
Hogy lássam, hol nőtt fel.
- Estelle fia volt? - Igen.
Nem tudtam. Fogalmam sem volt.
Igen.
Mi áll a levélben?
Nem nyitottam ki.
Nem mertem.
- Az nem tetszik, hogy… - Jó estét!
Jó estét, biztos úr! Mi újság?
- Megtaláltátok a rablót? - Igazából egészen jól állunk.
Jól halad a nyomozás.
Estelle!
Szeretnék…
kérdezni valamit a fiáról.
Gustavról beszél? Már nem él.
Tudom. Nem tudtam, hogy a maga fia volt.
Ott voltam, találkoztam vele, amikor… Azelőtt, hogy…
Azelőtt, hogy megtörtént. Mielőtt leugrott.
Ott volt?
Próbáltam megmenteni, tényleg. Mindent megtettem…
Mindent megpróbáltam, de nem sikerült.
Nem lehetett megmenteni. Gyógyíthatatlan rákban szenvedett.
- Várjon! Rákos volt? - Igen, ezért lett öngyilkos.
Nem akart lassan,
daganatokkal és fájdalomcsillapítóval a testében meghalni.
Azt hittem, hogy…
Biztos vagyok benne, hogy mindent megtett.
Emberként ez a dolgunk.
Ha esélyt kapunk arra,
hogy megmentsünk valakit, akkor élnünk kell vele.
Szerintem ettől lesz valaki jobb ember.
Nem minden az, aminek tűnik. A látszat néha csal.
Hiba volt hazudnom neked, és eltitkolnom az igazat.
Remek rendőr vagy, Jack, és még 40 év szolgálatod van hátra.
Megértem, hogy végezned kell a munkádat.
Csak el akartam mondani, hogy megtudtam…
hol lakik.
Estelle-nél.
Tedd, amit tenned kell!
Oké, lányok, fél órát játszhattok odakint, aztán ebédidő.
- Ehetünk tacót? - Nem, palacsintát.
Ígérem, nagyon finom lesz az ebéd. Hol van a kabátod?
- Szerintem a szobámban van. - Majd én kihozom.
- Bújócskázhatunk? - Én akarok először elbújni.
- Nem, én! - Nem, én!
- Rendőr vagy? - Igen. Ti kik vagytok?
Verának hívnak, de anyu makinak hív.
- Engem brekinek hív. Anya a jávorszarvas. - Értem.
Hol van…
Miért vagy itt?
Figyeljetek csak!
Tudjátok, hogy anya mindent megtesz értetek?
- Igen. - Nem mindenkinek van ilyen anyja.
Nem.
Ez az igazság.
Most kimegyünk az udvarra.
- Szia! - Szia, rendőr bácsi!
Nem fog bevinni?
Nem.
Itt kell maradnia a gyerekeivel. Szükségük van magára.
Köszönöm!
- Tudom, hogy nehéz volt önnek. - Őrültséget tettem.
Igazából nem ilyen ember vagyok. Komolyan mondom.
Értem, de mégis megtette.
Várjon! Még egy kérdésem van. Hogy a fenébe jutott ki a lakásból?
Jól van. Csináljuk!
Nem fog menni. Képtelen vagyok.
- Nem megy. - Dehogynem! Megegyeztünk.
- Tudom, de… - Túszok vagyunk.
Borzalmas dolgon mentünk keresztül.
Szóval senki sem fog meglepődni, ha furcsán viselkedünk.
- Csak tegyék, amit megbeszéltünk! - Ha azt tesszük, minden rendben lesz.
Hová fog menni?
Mint mondtam, minél kevesebbet tudnak, annál jobb.
- Oké? Menjünk! - Rendben.
ESTELLE-NEK KLAS-GÖRANTÓL
Jim, mozgást látok a lakásban.
A túszejtő még mindig a lakásban lehet.
Vettem.
Rendőrség!
Várjon! Egy itteni lakásban?
- Ebben a házban? - Igen, a szomszéd lakásban.
- Igen. - A francba!
Nagyon remélem, hogy soha többé nem látom.
Komolyan mondom. Soha többé nem akarom látni.
És…
Vigyázzanak magukra és a gyerekekre!
Elmentem letartóztatni,
de amikor megláttam a gyerekeket, meg őt, meg mindent…
Képtelen voltam megtenni. Nem ment.
Nem.
„Tévedni emberi dolog, megbocsátani isteni.”
Büszke vagyok rád.
Sokkal jobb rendőr vagy nálam.
Hát, néha talán igen.
Elég gyakran.
Te meg nagyon jó apa vagy.
Én… Igen.
- Sajnálom, hogy azt mondtam. - Semmi baj.
„De úgy döntöttem, hogy véget vetek az életemnek.
Szeretném, ha tudná, hogy nem a maga hibája volt. Gustav.”
Milyen nagylelkű volt tőle.
Nem lett volna muszáj írnia neked.
Sok minden más járt a fejében.
Pontosan.
- Mihez kezdesz most, hogy felmondtál? - Nem tudom.
- Nekem van egy ötletem. - Persze, hogy van.
Vízvezeték-szerelés. Egyértelműen. A kisugárzásod már megvan hozzá.
Oké. Kösz a tippet!
- Milyen szép híd! - Nem.
- Mi az? - Nem mondhatod erre a hídra, hogy szép.
- Szerintem szép. - Nem, Velencében vannak szép hidak.
- Ez egy átlagos szocreál híd. - Akkor olyan, mint te.
Átlagos, kicsit szürke és szomorú, de nekem tökéletes.
Akkor jó.
Jill?
- Szia, apa. - Szia, hogy vagy?
Jól vagyok. Csak egy kicsit fáradt.
Ez érthető.
Figyelj csak, én…
komolyan gondoltam, amit mondtam.
Szeretném, hogy hazaköltözz.
Jack mit mond erről?
Ő is szeretné.
Köszönöm, apa!
Sajnálom.
Most tényleg eldöntöttem, apa.
Leszokom. Megígérem.
Már nem bírom tovább.
Ez remek hír, Jill!
Együtt megoldjuk.
- Szeretlek. - Én is szeretlek.
- Puszi! - Puszi!
Nézzétek! A szegélyek szerintem legyenek sötétszürkék. Szuper lesz.
Ezeket a világos falakat is szürkére festhetnénk.
Anna-Lena tapétát akart felrakni.
Tapétát? Megőrült? Szívem!
- Igen? - Tapétát akarsz ide rakni?
Nem lenne jó?
- Helló! - Szia!
- Milyen volt tegnap? - Egy kicsit jobb.
- Az a tapéta nagyon drága. - Sokáig fognak itt lakni.
És a hallban fogunk ácsorogni?
- Minden oké? - Persze.
A lányok meg akartak tanítani valami „Shut up” nevű dologra a telefonon.
De nem nagyon értettem.
„Shut up”? Ez nem túl kedves.
- Snapchat a neve. - Snapchat.
Majd én bepakolok, menj be hozzájuk!
Oké, köszönöm!
Lányok! Viccelődtetek a nagyival?
Itt jön egy kis maki. El akar kapni engem?
Jaj, ne!
- Helló! - Szia!
Hogy vagy?
Jól vagyok.
- Örülök, hogy látlak. - Én is.
- Tényleg jobban vagyok. - Igen?
Szia, apa!
A feliratot fordította: Kiss Hajnalka