NETFLIXOVA SERIJA
Što si to, dovraga, učinio? Što radiš?
-Štitio si pljačkaša? -Da.
Jesu li ti prijetili ili o čemu se radi?
Dobrovoljno si to radio?
Da.
Reci mi tko je to, dovraga.
Ona je jedna obična
mama.
Zovem se Jim Johansson. Policajac sam.
Žao mi je.
Ne shvaćam kako sam to mogla učiniti.
Ti si pljačkašica?
Liv, moraš sve objasniti kako treba.
Ne mogu izgubiti svoje cure.
-Ne mogu izgubiti cure. -Što se dogodilo tvojim curama?
Bok, mamine dušice!
Samo sam vam htjela poželjeti Novu godinu.
-Kako ste? -Dobro.
Hoćeš li dočekati Novu godinu s nama?
Neću.
Ne ove godine.
Možeš li večerati i prespavati ovdje?
-Ne mogu. -Molim te.
Kad možemo doći k tebi?
Uskoro, dušo.
-Ovo je za tebe. -Kako lijepo.
A da odete u svoju sobu?
-Mama vas voli. -Pozdravite mamu. Bit će sve u redu.
-Dobro. -Bok.
Dobro, jesi li našla stan?
Uskoro ću ga imati.
Bojim se da ti moram ovo dati. To je sudski nalog.
Ako ne dobiješ ugovor prije siječnja, izgubit ćeš skrbništvo.
-Toliko je ozbiljno. -Uskoro će mi dati ugovor o najmu.
U Stråkvägen 1. Dobit ću stan u novoj godini.
Sjajno, ali moram vidjeti ugovor.
Moram platiti stanarinu unaprijed.
U redu, učini to pa ćemo vidjeti.
Možeš li mi posuditi 6500? Vratit ću ti poslije.
-Ne smiješ to stalno raditi. -Molim te.
Razvedeni smo i moraš preuzeti odgovornost za svoj život.
Ti si ga uništio!
Jebao si moju šeficu, pa sam izgubila posao.
Želiš razvod i izbacio si me iz kuće.
Koji vrag?
Ne razumijem. Što se dogodilo našem životu?
Smiri se i misli na djecu.
Samo to i radim.
Trebaju i mamu.
Samo se usredotoči na ovo.
Nabavi prokleti ugovor o najmu.
Moraš ga imati, inače od siječnja ostaju ovdje.
Nemam koga drugog pitati.
Žao mi je. Moraš ići.
Dobro. Sretna Nova godina.
DAJ MI 6500!
Moramo joj pomoći.
Ali trebam vremena da smislim kako ćemo to izvesti,
pa imamo još jednu zamolbu.
Želimo vatromet.
Vatromet?
Kako se zove, dovraga?
Liv.
Liv Holmberg.
Divna je žena.
Dobra mama, draga osoba.
Je li to ona? Ona je pljačkašica?
Da.
Jasno, bilo je pogrešno i glupo pokušati opljačkati banku,
ali bila je tako očajna.
Mislila je da joj je život gotov. U toj je situaciji lako
donositi glupe odluke.
Ako je netko donosio glupe odluke, to si ti, zar ne?
Štitio si zločinku, tata.
-Htio sam joj dati priliku. -Pomagao si joj, dovraga.
Ona je zločinka. Jebemu.
Cijeli jebeni život bio si mi uzor, a sad…
-Shvaćam da si razočaran. -Kamo je otišla?
-Ne znam. -Hajde sad.
-Istina je. Ne znam. -Opljačkala je banku.
Držala je taoce i pucala iz oružja!
Bila je pod golemim pritiskom.
-Ne razumiješ ovu situaciju. -Znaš li što bih sad najradije?
Prijavio bih te zbog neprofesionalna ponašanja.
Ušljiv si policajac i niškoristi otac.
'Dan.
Tražim Liv Holmberg. Je li ovdje?
Ne, više ne živi ovdje.
-Ovo je njezina adresa. -Iselila se.
Razvodimo se.
-Zašto je tražite? -Ne smijem reći.
Što… 'Dan.
Lasse, iskreno odgovori policajcu.
Kako to misliš? Tek je stigao.
Da.
Što?
Da…
Liv živi u ostavi i ne može ondje primiti kćeri.
-U ostavi? -Da, ludo. I mi smo to rekli.
-A gdje to? -U Ulici Stråkvägen 1.
Stråkvägen 1.
Obećali su joj ugovor o najmu u toj zgradi.
-Nekako je… -Nismo ga još vidjeli.
Jako je nestabilna i nije baš dobra mama.
Radila sam s njom. Bila sam joj šefica.
Rekla sam drugim službenim agencijama
da je najbolje da Lasse dobije skrbništvo nad objema djevojčicama.
Ako se nakon nekog vremena ispostavi da može ispunjavati ulogu mame,
može naći odgovarajući smještaj.
Ali treba odgovarajući smještaj,
a ne nekakav žičani kavez s lokotom.
-Pa, drveni je. -Ali djeca…
-Ali nije sjajan. -Shvaćam. Hvala na suradnji.
Tražio sam stanarinu unaprijed, po običaju.
Tako to ide.
Ali nije se pojavila s novcem, pa sam morao naći drugog stanara.
Shvaćam.
Mislite da sam joj trebao dati ugovor bez ikakva osiguranja?
Ne, ne znam kako to funkcionira.
Reći ću vam kako to ide.
Svi ti stanari po cijele dane kmeče
i misle da sam dobrotvorna udruga
jer imam više nekretnina.
Rado ću donirati novac Lionsima ili kome god, ali pod svojim uvjetima.
Ta je Liv vječno kmečala
o mužu koji je ševio njezinu šeficu
i prijetio da će joj oduzeti djecu ako joj ne ponudim ugovor.
-Sve je odjednom na meni. -Shvaćam.
Bih li joj trebao dati 6500 kruna
da joj život ne ode kvragu?
Samo čas. Šest tisuća i petsto?
Da, za predujam.
-To je točna svota? -Jest, i to je jeftino.
-Gdje je ona sad? -Nemam pojma.
-Možete li mi pokazati ostavu? -Naravno.
Stefan ovdje.
U pretincu.
-Gdje je? -Naprijed desno.
Kako to misliš, nema ih?
Stavio sam ključeve i ugovor u…
Moraju biti u pretincu.
Ondje su. Provjeri ponovno.
Pretpostavljam da su ispod nečega.
Provjeri opet.
Samo otiđi do auta i provjeri opet.
Sve je ondje.
Završili ste? Moram ići.
Jesam.
-Dobro. -Dobro.
-Bok. -Policija me traži.
Smiri se. Uđi.
-Ne znaju da živiš ovdje. -Ne znam kako bi to išlo.
Ako se uselim k djeci, naći će me.
-Znaju tko sam. -Ne znamo još znaju li.
Znamo, došli su me tražiti u ostavu.
Idemo po redu. Popijmo čašu vina i smirimo se.
Izlaze. Šestero, zar ne? Ili netko stoji iza njih?
Dušo.
Nećeš doći gledati vatromet?
Sjajan je.
To je za tvoje cure.
Tako ste dragi, Estelle.
Moje cure…
One vole vatromet.
Dušo.
Razumijem te više nego što misliš.
Ništa nije bitnije od djece.
Znam kako možeš pobjeći.
Samo radi što ti kažem i sve će biti u redu.
Sljedeća će godina biti dobra.
Vjeruj mi.
-Mislite? -Obećavam ti.
Idete li nekamo?
Dajem ostavku. Mislim da je vrijeme da krenem dalje.
Dobro, što želite?
Znati gdje je pljačkašica.
-Mislite da ja znam? -Mislim.
Znam da su svi taoci lagali na ispitivanju
i štitili pljačkašicu, Liv Holmberg.
Želim znati gdje je, Zarah.
Nemam pojma gdje je.
Zašto bih vam sad vjerovao?
Jer sam prestala lagati. Sasvim sam iskrena.
Ne lažem. Ne znam gdje je.
Možeš li ovo ostaviti u banci?
Ako obećate da nećete skočiti.
Dobro.
Ne!
-Ne, to je… -Što…
Zašto imate to pismo? Zašto ga vi imate?
To je moje pismo.
Predao sam ga.
-U ovoj banci. -Što?
Da, on…
Tip na mostu dao mi ga je prije negoli je…
Bio sam dijete. Imao sam 13 godina.
Vraćao sam se iz škole kad…
Mislio sam da ću ga spriječiti, ali samo je skočio.
Nisam ga mogao zaustaviti.
Bilo je…
Učinio si sve što si mogao.
Barem si pokušao.
Znali ste ga?
Nisam ga poznavala, ali bio je klijent.
Htio je kredit.
Ali ja sam ga odbila.
To je bilo netom prije negoli je…
Prije negoli…
Zato sam otišla na razgledavanje onog stana.
Samo da pogledam.
Da vidim gdje je odrastao.
-On je Estellin sin? -Tako je.
Nisam znao. Nisam imao pojma.
Da.
Što piše u pismu?
Nisam ga otvorila.
Previše se bojim.
-Ne sviđa mi se što… -Bok.
Dobra večer, policajče. Kako ide?
-Jesi li već našao pljačkaša? -Dobro ide.
Napredujemo.
Estelle,
moram vas pitati
nešto o vašem sinu.
O Gustavu? Više nije živ.
Znam. Nisam znao da je on vaš sin.
Bio sam ondje i upoznao ga kad je… Netom prije negoli je…
Prije toga. Prije nego što je skočio.
Bio si ondje?
Zaista sam ga pokušao spasiti. Zaista…
Pokušao sam, ali nije upalilo.
Nije mu bilo spasa. Bolovao je od neizlječivog raka.
-Samo malo. Imao je rak? -Da, zato je počinio samoubojstvo.
Nije htio polako umirati u tijelu izjedenom tumorima
i punom tableta.
Mislio sam da sam…
Sigurna sam da si učinio sve što si mogao.
To radiš kao ljudsko biće.
Ako dobiješ priliku nekoga spasiti, iskoristiš je.
Mislim da te to čini boljom osobom.
Katkad stvari nisu onakve kakvima se čine. Izgled zna varati.
Nisam ti smio lagati,
prešutjeti ti istinu.
Dobar si policajac, Jack, i čeka te 40 godina radnog staža.
Shvaćam da moraš raditi svoj posao.
Samo sam htio reći da sam saznao
gdje živi.
S Estelle.
Učini što moraš.
Možete se igrati vani pola sata, ali onda je vrijeme za ručak.
-Možemo li jesti tacose? -Ne, palačinke.
Bit će nešto jako fino. Gdje ti je kaput?
-Mislim da mi je u torbi. -Idem po njega.
-Možemo li se igrati skrivača? -Prva se skrivam.
-Ne, ja. -Ne, ja.
-Jesi li ti policajac? -Da, jesam. Tko si ti?
Zovem se Vera iako mama kaže da sam majmunče.
-Ja sam žabica, a mama je los. -Shvaćam.
Gdje je…
Zašto si došao?
Znate što?
Znate da mama radi sve za vas.
-Da. -Nemaju svi takvu mamu.
Tako je.
Sad idemo van.
-Bok. -Bok, gospon policajac.
Ne idem li s vama?
Ne.
Morate ostati ovdje s djecom. Trebaju vas.
Hvala.
Shvaćam da vam je bilo teško.
Učinila sam nešto potpuno ludo. Zaista nisam takva osoba.
Razumijem, ali to se dogodilo.
Samo jedno pitanje. Kako ste izašli iz stana te noći?
Dobro. Idemo.
Ne, ne mogu. Jednostavno ne mogu.
-Ne mogu ja ovo. -Možeš, tako smo se dogovorili.
-Znam, ali ja sam… -Taoci smo.
Doživjeli smo nešto vrlo neugodno.
Stoga se nitko neće iznenaditi ako se budemo malo čudno ponašali.
-Samo te molim da pristaneš. -Složi se i sve će biti u redu.
-Kamo će ona? -Što manje znaš, to bolje.
Dobro? Idemo.
ZA ESTELLE OD KLAS-GÖRANA
Jime, vidim kretanje u stanu.
Otmičar je možda još u stanu.
Primljeno.
Policija!
Čekajte. U stanu u ovom ulazu?
-Ovdje vani? -Da, u susjednom stanu.
-Da. -Sranje.
Nadam se da vas više neću vidjeti.
Zaista. Ne želim vas više vidjeti.
I pazite na sebe. I djecu.
Htio sam je uhititi,
ali kad sam vidio djecu i nju i sve,
jednostavno nisam mogao.
„Griješiti je ljudski,
praštati božanski.”
Veoma se ponosim tobom.
Puno si bolji policajac od mene.
Možda ponekad.
Većinu vremena.
Ali ipak si sjajan tata.
Bilo je…
Oprosti na onom. Nisam to smio reći.
Nema veze.
„Ali odlučujem okončati svoj život.
Morate znati da niste vi krivi. Gustav.“
Kako nevjerojatno velikodušno.
Nije ti morao pisati.
Imao je mnogo toga na umu.
Doista.
Što sad kad više nisi bankarica?
Ne znam.
-Imam ideju. -Naravno da imaš.
Vodoinstalaterka. Svakako. Imaš tipičnu vodoinstalatersku auru.
Dobro. Hvala na savjetu.
-Ovo je lijep most. -Nije.
-Što? -Ne možeš reći da je most lijep.
-Mislim da je lijep. -Ne, Venecija ima lijepe mostove.
Ovo je obični brutalistički most.
Baš kao ti.
Ti si obični dosadnjaković, ali meni si super.
Onda dobro.
Jill?
-Bok, tata. -Bok, kako si?
Dobro sam. Samo sam malo umorna.
To je razumljivo.
Hej,
mislio sam ono što sam rekao.
Želim da se preseliš kući.
Što Jack misli?
I on to želi.
Hvala, tata.
Oprosti.
Sad sam zaista odlučila, tata.
Prestat ću s drogom. Obećavam.
Ne mogu više ovako.
To je sjajno, Jill.
Zajedno ćemo to prebroditi.
-Volim te. -I ja tebe volim.
-Pusa. -Pusa.
Gledaj. Mislim da trebate tamnosivu boju na lajsnama.
Možemo obojiti u sivo i ove svijetle zidove.
Anna-Lena je htjela tapete.
Tapete? Je li luda? Dušo!
-Da? -Misliš da tu trebamo tapete?
Bilo bi dobro.
-Hej. -Bok.
-Kako je bilo jučer? -Malo bolje.
-Jako su skupe. -Dugo će živjeti ovdje.
A koliko si često u hodniku?
-Jesi li dobro? -Ma da.
Cure me žele naučiti nečemu što se zove „shut up” na mobitelu.
Ali prekomplicirano mi je.
Shut up? To nije baš lijepo.
-Zove se Snapchat. -Snapchat.
Ja ću preuzeti, a ti idi djeci.
Dobro, hvala.
Zafrkavate li baku?
Je li ovdje majmunče? Dolaziš li po mene?
Ne!
-Hej. -Hej.
Kako si?
Dobro sam.
-Drago mi je što te vidim. -I meni je drago.
-Zaista se dobro osjećam. -Da?
Tata.
Prijevod titlova: Dunja Medaković