СЕРІАЛ NETFLIX
ПОЛІЦІЯ
Як брокерка могла пограбувати банк під час перегляду?
Це був розумний хід.
У неї ідеальне алібі.
Ви подзвонили до Марії в агентство нерухомості Леґет.
Дякую за дзвінок. На жаль, я не можу…
Постривай. Нам відомо, що з квартири вийшло восьмеро людей.
Вона була порожня. Нікого не було. Тож грабіжник серед цих восьми людей.
Вона забігла у квартиру в балаклаві.
Заручників звільнили. Вона зняла балаклаву
і пішла з ними, ніхто й не помітив.
Це ж до біса просто.
У неї серйозний мотив.
Це факт. Тепер вона не відповідає, хоч я дзвонив тисячу разів.
То один підозрюваний, то інший, і ти завжди впевнений.
Залишилася лише вона. Це має бути вона.
Я не розумію…
Естелль Ґуставссон.
Ви просили мене прийти.
Можете почекати ззовні? Ми якраз закінчуємо.
Так, я не поспішаю.
-Ти гарно це обдумав? -Так, гарно.
-Я справді гадаю, що це може бути вона. -Гаразд. Тоді чому тут ця пані?
Є підстави вважати, що вона допомогла брокерці.
Що за підстави?
-Естелль Ґуставссон. -Уже йду.
Перепрошую, що змусив чекати. У нас багато справ.
-Не переймайтеся. -Прошу, сідайте.
Я постараюся відповісти на все,
але моя пам'ять уже не та, що була.
Але ви пам'ятаєте, що пішли на перегляд власної квартири в якості покупця?
ПОЛІЦІЯ
Хтось голодний?
У морозилці є їжа. Має щось бути.
Завжди щось є.
-Я не буду, дякую. -Якщо схочеш, то дай знати.
Тут не можна палити.
Чому?
Через…
Частково, але ж це перегляд.
Не дуже схоже на звичайний перегляд.
Дивіться, тут є попільничка. Мабуть, раніше тут палили.
І дим підіймається вгору.
Це ідеальне місце, аби палити.
Мабуть, тобі важко, що ти застрягла тут, поки чоловік
паркує машину.
Гадаю, Кнут уже припаркувався.
-Як довго ви одружені? -Дай Бог пам'яті. Цілу вічність.
-Гадаю, Ру зраджує мені. -Справді?
Вона віддалилася.
Тому не хоче купувати цю квартиру. Не бачить майбутнього.
-У неї є хтось ще. -Ні.
-Вона б не могла так вчинити. -Це тебе дивує?
Так не роблять з тими, кого люблять.
А якщо я розкажу, що якось у мене був роман?
Ти зраджувала?
Усі роблять помилки.
Це був сусід.
Він багато читав, як я.
Кнут ніколи нічого не читав,
але цей сусід, Клас-Йоран,
завжди був із книгою, коли я бачила його в ліфті.
Одного дня він сказав: «Я дочитав цю книгу.
Тобі варто почитати її».
І тоді ви…
-Так? -Я позичила йому книгу.
Він позичив одну мені, а я - йому.
Так ми і продовжували.
Та якось, коли я відкрила книгу, яку позичила в нього,
щось упало на підлогу.
-І? -Що це було?
Це був ключ до його квартири.
Ясно. Тож тоді ви…
Ні.
Ні, я пішла до себе.
Я подумки відкривала двері.
Тисячі разів я вставляла ключ у його замок
у своїй уяві.
-Стривай. -Божечки.
-То ти так і не зробила це? -Я не могла вчинити так із Кнутом.
Дешева шмара.
Кнут помер шість років тому,
а Клас-Йоран помер кілька тижнів по тому.
Відтоді моє життя порожнє.
То Кнут не пішов паркувати машину?
Як я сказала: гадаю, він уже припаркувався.
Та під такі розмови я люблю пити вино.
Знаєте, тут є вино. Ціла коробка.
Що?
-Ти тут живеш? -Ні.
Ось чому ти знаєш, що тут є вино.
Ось чому ти знаєш, що в морозилці є їжа,
і тому радо палиш у квартирі.
І відкрила ванну кімнату ключем.
Гаразд. Так.
Ваша правда. Я живу тут.
Що це було? У тебе є тварини?
Ні.
Боже!
Я одразу перейду до суті.
Ви тричі відміняли перегляд за останні пів року.
Чому?
Гадаю…
Я змінювала думку в останню хвилину.
Не легко продавати місце, у якому жив так довго.
Та потім
вам стало дуже шкода Марію Оредссон?
-Брокерку? -Гадаю, ви знаєте, про що я кажу.
І ще я знаю, що вона от-от стане банкрутом.
-Ой. -Можете перестати вдавати.
То вам стало настільки її шкода, що ви захотіли допомогти їй
і надали алібі в день пограбування?
Ні, це не так. Нащо це мені?
Це зброя з пограбування.
Впізнаєте її?
Ні.
Тоді звідки на ній ваші відбитки?
Поняття не маю.
Естелль, хочете сказати,
що не давали їй зброю?
-Ні. -Це зброя вашого чоловіка?
Ви позичили їй пістолет для пограбування?
Можете відповісти на питання?
-Яку? -Не зараз, я трохи…
Це щодо підозрюваної.
Перепрошую?
Зачекайте.
Марія Оредссон в автобусі, який приїде за три хвилини.
Куди?
На автобусну зупинку.
-Прошу, не йдіть. -Не відпускай її.
Пані Оредссон приїде автобусом зі Стокгольму за три хвилини.
Це може бути єдиний шанс спіймати її.
Яку! Стривай!
Марія Оредссон?
Хтось бачив Марію Оредссон?
У неї оливкова шкіра і коротке світле волосся.
Марія Оредссон!
-Дякую. -Дякую.
-Яку, заспокойся. -Перевір той бік автобуса.
-Що? -Перевір на вулиці. Може, вона там.
З іншого боку!
-Привіт. -Здрастуйте.
-Марія Оредссон? -Яку!
Стривай. Нам треба поговорити.
-Відпусти мене! -Я маю дещо…
-Ви Марія Оредссон? Брокерка? -Так.
-Ви не відповідали. -Перепрошую?
Маріє, ви знаходитеся під підозрою,
але не відповіли на жодний телефонний дзвінок.
Я була на мовчазному відпочинку.
Мовчазному відпочинку?
Це чудово. Цілий тиждень мовчите.
-Ясно. -Звільнює думки.
Тож, Маріє,
жоден заручник не розказав про вас.
Наче вас там не було.
Ясно. Але я була там.
-Дивіться, щось ворушиться. -Це кішка?
-Хтось кашляв. -Так, але це точно…
-Кішка? -Так, Естелль палила і…
-Не знаю. -Що відбувається?
То там кішка з алергією на дим?
Якась істота сидить у шафі.
-Ви перевіряли? -Ні, це може бути небезпечно.
Стривай, Роґере. Що ти робиш?
-Роґере! -Там може бути що завгодно.
Ходи сюди, кішечко. Я дам тобі їсти.
-Ні, Роґере! -Що відбувається?
-Роґере! -Пробач.
Привіт. Рада всіх вас бачити.
У вас був час роздивитися квартиру?
У шафі?
Я не майстер продажів.
Я не дуже успішна, тож інколи мені треба піти й налаштувати себе.
-Яке це має відношення до… -Вони почали кричати.
Я злякалася і сховалася. Я залізла туди і сховалася.
-Ясно. -Я не дуже добре ховаюся.
Я вибрала те місце, аби сховатися. Можливо, не найкраще.
Ясно.
Маріє, я перевірив ваші фінанси.
Як робочі, так і особисті.
Вони не дуже хороші.
Ваша фірма з нерухомості не продала нічого за пів року.
Так. Зараз справи не йдуть.
Числа - це не моє.
Я погано ладнаю з грошима.
Важко дотримуватися бюджету. Мені це погано дається.
Я б сказав, що це гарні мотиви, аби пограбувати банк.
Це була ваша ідея чи Естелль?
Ви про що?
Пограбування провалилося, ви налетіли на мене,
втекли до квартири й узяли всіх у заручники.
Хіба не так?
Що? Ні.
Алло?
Ми запропонуємо Естелль Ґуставссон поїсти?
Говорить Їм Йоганссон.
Перепрошую?
Ясно.
Де?
Я б ніколи не змогла пограбувати банк.
Прошу, поясніть мені, де був крадій, коли я зайшов до квартири.
-Там було порожньо. -У квартирі.
Неправильна відповідь.
-Яку. -Не зараз, прошу.
Це щодо Їлл.
Їй погано. Дуже погано. Ходімо.
Що вона прийняла?
Не знаю. Сказали, що це передозування.
-Говорить Їм. -Привіт.
Брокерка та літня жіночка досі тут.
Відпусти їх і поверни ключі Естелль Ґуставссон.
-Вони нам більше не потрібні. -Ні, тату.
Зараз цим займуся. Попроси Яка їхати обережно.
-У Стокгольмі слизько. -Гаразд. Бувай.
Жодного слова про дивні теорії. Жодного.
Хто ж тоді крадій?
Жоден з них.
Ти більше не довіряєш мені, тату?
Добре. Узяли валізу?
-Ви можете йти. -Дякую.
-Бувайте. -Бувайте.
Що ти їм сказала?
Не багато. Я погано відповідаю на питання.
Головне, аби ми всі казали їм однакове.
Не знаю. У мене не дуже хороша пам'ять.
Гадаю, тобі треба попрацювати над самооцінкою.
-Гадаєш? -Так.
-Добре. -Ти чудова така, якою ти є.
-Не нервуй. -Обережно з моїм носом.
-Я намагаюся допомогти. -Я зламав ніс!
Роґере, дай я гляну.
Що відбувається?
Якого біса?
Ми побачили твоє обличчя, тепер ти маєш убити нас.
-Ні. -Так, маєш.
-Якщо не вб'єш, тобі кінець. -Заспокойтеся!
Спокійно.
Спокійно? Ах ти зараза!
-Що ти робиш? -Допоможіть мені. Вкладемо її.
Ти могла вбити мою дружину, щоб тебе. Ледь не вбила її.
Пістолет сам вистрілив. Я сама злякалася.
Пробачте.
Я обіцяю, що нікому не зашкоджу.
Я просто хотіла своїх дівчат.
-Лягай. -Я маю вийти.
Я маю вийти!
Лягай!
Я не знаю, що робити.
Я просто хотіла, аби все було добре. Пробачте.
-Відпустіть її. -Мої дівчатка - мій світ.
Відпустіть її.
Ми хочемо почути пояснення.
ПОЛІЦІЯ
Тату.
Не говори.
Я знаю, що тобі шкода. Не говори.
Усе буде добре.
Скоро ти будеш удома.
Обіцяю, усе буде добре.
Ми любимо тебе.
-То як вона? -Не дуже.
-Час покаже. -Звісно. Ходімо.
Ти не привітаєшся з нею?
Мені зранку треба бути на роботі, а нам довго їхати, тож ходімо.
Гаразд.
Я запанікувала й забігла сюди.
Треба було здатися ще в банку,
але мені потрібні були гроші, інакше я втрачу опіку.
Дівчатка - це єдине, що має для мене значення.
Що нам тепер робити?
Дякую, що розказала.
Та це не міняє того, що я зробила.
Як ви можете пробачити мені? Це ж огидно.
Ніхто не ідеальний, сонечку.
Треба гарно подумати над цим.
-Мені потрібна їжа. -Як ти можеш думати про їжу, Ру?
Ми тут уже кілька годин. Мені теж потрібна їжа.
Гаразд. Але де нам дістати їжу?
Це важкувато.
Коли є заручники, поліція має погоджуватися на всі вимоги. Я точно знаю.
Хто хоче піцу?
-Так, будь ласка. -Я хочу.
-Це Лів. -Привіт, це Естелль.
-Привіт, Естелль. -Я повернулася у квартиру.
Можеш переїхати завтра, якщо ще хочеш.
Я не впевнена. Не думаю, що з цього щось вийде.
Яку, давай швидше. Я виснажений.
Я маю дещо перевірити.
Це не почекає ранку?
Просто хочу перевірити дещо з записів камер банку.
Я швидко.
Хочу глянути, чи в брокерки така ж будова тіла, що й у крадія.
Яку…
Де диск із записом?
-Годі вже копирсатися. -Ти його взяв?
Я видалив запис.
Якого дідька?
Я видалив його.
Ти захищаєш крадія.
Мені довелося.
Стривай. То ти знаєш, хто крадій?
Так.
Переклад субтитрів: Тетяна Лаховська