‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- חרדים -‬
‫איך מתווכת יכולה לשדוד בנק במהלך בית פתוח?‬
‫זה החלק החכם. יש לה אליבי מושלם.‬
‫הגעתם למריה במשרד התיווך לאגט.‬
‫תודה שהתקשרתם. לצערי אינני יכולה…‬
‫רגע אחד.‬ ‫אנחנו יודעים ששמונה אנשים יצאו מהדירה.‬
‫ואז היא נשארה ריקה. לא היה שם אף אחד.‬
‫אז השודד בטח היה אחד משמונת האנשים.‬
‫היא רצה לדירה כשהיא חובשת כובע גרב.‬
‫בני הערובה שוחררו. היא הסירה את כובע הגרב‬
‫ועזבה איתם מבלי שאף אחד ישים לב.‬
‫זה כל כך פשוט.‬
‫היא זאת שיש לה מניע חזק.‬
‫זאת עובדה. עכשיו היא לא עונה,‬ ‫למרות שהתקשרתי אלף פעם.‬
‫אתה עובר מחשוד אחד לשני,‬ ‫תמיד כל כך בטוח בעצמך.‬
‫היא היחידה שנשארה. זו בטח היא.‬
‫אני לא מבין…‬ ‫-אסטל גוסטבסון.‬
‫ביקשת ממני להגיע היום.‬
‫אכפת לך לחכות בחוץ? אנחנו כבר מסיימים כאן.‬
‫כן, אני לא ממהרת.‬
‫חשבת על זה לעומק?‬ ‫-כן, בהחלט.‬
‫אני באמת חושב שיכול להיות שזו היא.‬ ‫-טוב, אז למה הגברת כאן?‬
‫יש ראיות לכך שהיא עזרה למתווכת.‬
‫אילו ראיות?‬
‫אסטל גוסטבסון.‬ ‫-אני באה.‬
‫אני מצטער שנאלצת לחכות. ‬ ‫הרבה דברים קורים כרגע.‬
‫לא נורא.‬ ‫-בבקשה, שבי.‬
‫אעשה כמיטב יכולתי כדי לענות על שאלותיך,‬
‫אבל הזיכרון שלי אינו מה שהיה פעם.‬
‫אבל את זוכרת שהלכת לבית פתוח ‬ ‫בתור קונה פוטנציאלית לדירה שלך?‬
‫מישהו רעב?‬
‫יש אוכל במקפיא. כלומר, אמור להיות.‬
‫תמיד יש.‬
‫אני בסדר, תודה.‬ ‫-תגידי לי ואני אטפל בזה.‬
‫את לא יכולה לעשן כאן.‬ ‫-למה לא?‬
‫בגלל…‬
‫גם בגלל זה, אבל זה בית פתוח.‬ ‫-זה לא בית פתוח רגיל.‬
‫תראי, יש מאפרה. אנשים בטח עישנו כאן פעם.‬
‫ותראי, העשן עולה לכיוון התקרה.‬
‫זה מקום מושלם לעשן בו.‬
‫בטח לא קל לך להיות תקועה כאן, ‬ ‫בזמן שבעלך מחנה את המכונית.‬
‫אני מאמינה שקנוט כבר החנה את המכונית.‬
‫כמה זמן אתם נשואים?‬ ‫-אלוהים אדירים. כבר נצח.‬
‫אני חושב שרו בוגדת בי.‬ ‫-באמת?‬
‫נמאס לה ממני.‬
‫לכן היא לא רוצה לקנות את הדירה הזאת. ‬ ‫היא לא רואה עתיד.‬
‫היא מאוהבת במישהי אחרת.‬ ‫-לא.‬
‫לא ייתכן שהיא תעשה דבר כזה.‬ ‫-זה מזעזע בעינייך?‬
‫לא עושים דבר כזה למישהו שאוהבים.‬
‫מה תגידו אם אספר לכן שהיה לי פעם רומן?‬
‫את בגדת?‬
‫כולם עושים טעויות.‬
‫זה היה שכן.‬
‫הוא קרא הרבה, כמוני.‬
‫קנוט לא קרא אף פעם,‬
‫אבל השכן, קלאס-יורן,‬
‫תמיד נשא אתו ספר כשראיתי אותו במעלית.‬
‫יום אחד הוא אמר, "סיימתי את הספר הזה.‬
‫אני חושב שכדאי שתקראי אותו".‬
‫ואז את…‬
‫כן?‬ ‫-השאלתי לו ספר.‬
‫הוא השאיל לי ספר ואני השאלתי לו ספר.‬
‫וככה זה הלך.‬
‫אבל יום אחד, כשפתחתי את הספר ששאלתי ממנו,‬
‫משהו נפל על הרצפה.‬
‫טוב.‬ ‫-מה זה היה?‬
‫זה היה המפתח לדירה שלו.‬
‫טוב. ואז את…‬
‫לא.‬
‫לא, הלכתי לדירה שלי.‬
‫השתעשעתי במחשבה להשתמש במפתח.‬
‫אלפי פעמים שמתי את המפתח במנעול שלו,‬
‫בדמיוני.‬
‫אבל, רגע.‬ ‫-אלוהים.‬
‫אז מעולם לא עשית את זה?‬ ‫-לא יכולתי לעשות את זה לקנוט.‬
‫חתיכת זונה זולה.‬
‫כשקנוט מת, לפני שש שנים,‬
‫קלאס-יורן מת כעבור כמה שבועות.‬
‫מאז החיים שלי ריקים מאוד.‬
‫אז קנוט לא מחנה את המכונית?‬
‫כפי שאמרתי, ‬ ‫נראה לי שהוא כבר החנה את המכונית.‬
‫אבל כשמדברים על הדברים האלה,‬ ‫אני אוהבת לשתות כוס יין.‬
‫אתן רואות, יש פה יין. קופסה שלמה.‬
‫מה?‬
‫את גרה פה?‬ ‫-לא.‬
‫לכן את יודעת שיש יין.‬
‫לכן את יודעת שיש אוכל במקפיא‬
‫ולכן את כל כך שמחה לעשן בפנים.‬
‫פתחת את השירותים עם מפתח.‬
‫בסדר. נכון.‬
‫אתן צודקות. אני גרה כאן.‬
‫מה זה היה? יש לך חיות מחמד?‬
‫לא.‬
‫אלוהים.‬
‫אני אגש ישר לעניין.‬
‫ביטלת בתים פתוחים ‬ ‫שלוש פעמים בחצי השנה האחרונה.‬
‫למה?‬ ‫-אני מניחה ש…‬
‫שיניתי את דעתי ברגע האחרון.‬
‫לא קל למכור דירה שחיית בה זמן רב כל כך.‬
‫אבל נכון שהיה לך מאוד לא נעים בגלל זה ‬ ‫ממריה אורדסון?‬
‫המתווכת?‬ ‫-אני חושב שאת יודעת למה אני מתכוון.‬
‫אני גם יודע שהיא עומדת באופן אישי ‬ ‫לקראת פשיטת רגל.‬
‫אה.‬ ‫-את יכולה להפסיק להעמיד פנים עכשיו.‬
‫האם לא מדובר בכך שהיה לך כל כך לא נעים,‬ ‫שרצית לעזור לה‬
‫בכך שסיפקת לה אליבי ביום של השוד?‬
‫לא, זה לא נכון. למה שאעשה דבר כזה?‬
‫זה כלי הנשק מהשוד. את מזהה אותו?‬
‫לא.‬
‫אז איך זה שיש עליו את טביעות האצבע שלך?‬
‫אין לי מושג.‬
‫אסטל, האם זה נכון שאת נתת לה את הנשק?‬
‫לא.‬ ‫-זה האקדח של בעלך?‬
‫השאלת לה אותו כדי שתשתמש בו בשוד?‬
‫אכפת לך לענות על השאלה שלי?‬
‫יק?‬ ‫-לא עכשיו, אני קצת…‬
‫זה בנוגע לחשודה.‬
‫סליחה?‬
‫רק רגע.‬
‫מריה אורדסון נמצאת על האוטובוס ‬ ‫שמגיע בעוד שלוש דקות.‬
‫איפה?‬
‫בתחנת האוטובוס.‬
‫בבקשה תישארי כאן, אסטל.‬ ‫-תדאגי שהיא תישאר שם.‬
‫מריה אורדסון תגיע בעוד שלוש דקות‬ ‫באוטובוס משטוקהולם.‬
‫זה יכול להיות הסיכוי היחיד לתפוס אותה.‬
‫יק! חכה!‬
‫מריה אורדסון?‬
‫מישהו ראה את מריה אורדסון?‬
‫אישה עם שיער בלונדיני כהה קצר יחסית.‬
‫מריה אורדסון!‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫יק, תירגע.‬ ‫-תבדוק את הצד השני של האוטובוס.‬
‫מה?‬ ‫-צא החוצה ותבדוק. אולי היא כאן.‬
‫בצד השני!‬
‫היי.‬ ‫-שלום.‬
‫מריה אורדסון?‬ ‫-יק!‬
‫חכה. אנחנו צריכים לדבר על זה.‬
‫עזוב אותי!‬ ‫-יש משהו שאני חייב…‬
‫את מריה אורדסון, המתווכת?‬
‫כן.‬
‫למה את לא עונה?‬ ‫-סליחה?‬
‫מריה, את חשודה כרגע‬ ‫ולא ענית לאף שיחת טלפון.‬
‫הייתי בסדנת שתיקה.‬
‫סדנת שתיקה?‬
‫זה נפלא. לא מדברים במשך שבוע.‬
‫טוב.‬ ‫-זה משחרר את המחשבות שלך.‬
‫אז, מריה, ‬
‫אף אחד מבני הערובה האחרים‬ ‫לא סיפר לנו דבר עלייך.‬
‫כאילו שלא היית שם.‬
‫הבנתי. כן, הייתי שם.‬
‫תראו, משהו זז.‬ ‫-זה חתול?‬
‫שמעתי שיעול.‬ ‫-גם אני, אבל…‬
‫חתול?‬ ‫-כן, אסטל עישנה ו…‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫-מה קורה?‬
‫אז יש חתול שאלרגי לעשן?‬
‫איזה יצור נכנס לארון.‬
‫בדקתם?‬ ‫-לא, זה עלול להיות מסוכן.‬
‫חכה רגע, רוגר. מה אתה עושה?‬
‫רוגר!‬ ‫-זה עלול להיות כל דבר.‬
‫בוא הנה, חתלתול. אני אתן לך אוכל.‬
‫לא, רוגר!‬ ‫-מה קורה?‬
‫רוגר!‬ ‫-סליחה.‬
‫שלום. נחמד לראות שהגיעו כל כך הרבה אנשים.‬
‫יצא לכם להסתובב בדירה?‬
‫בארון?‬
‫אני לא ממש טובה במכירות.‬
‫אני לא ממש טובה בעבודה הזאת,‬ ‫אז לפעמים אני חייבת לברוח‬
‫ולעודד את עצמי מבחינה מנטלית.‬
‫איך זה קשור ל…?‬ ‫-הם התחילו לצרוח.‬
‫נבהלתי והתחבאתי. טיפסתי לשם והתחבאתי.‬
‫בסדר.‬ ‫-אני לא כל כך טובה בלהתחבא.‬
‫בחרתי להתחבא שם.‬ ‫אולי זה לא היה מקום מחבוא נהדר.‬
‫בסדר.‬
‫מריה, בדקתי את מצבך הכלכלי.‬
‫גם של העסק שלך וגם שלך באופן אישי.‬
‫האמת היא שהמצב לא נראה מזהיר.‬
‫משרד התיווך שלך לא מכר כלום‬ ‫כבר שישה חודשים.‬
‫בסדר. העסקים לא משהו כרגע.‬
‫מספרים זה לא הצד החזק שלי.‬
‫אני לא טובה עם כספים.‬
‫קשה לעמוד בתקציב. אני לא ממש טובה בזה.‬
‫הייתי אומר שאלה מניעים ברורים לשדוד בנק.‬
‫זה היה הרעיון שלך או של אסטל ‬ ‫לשדוד את הבנק?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫כשהשוד נכשל, נתקלת בי,‬
‫ברחת לדירה ולקחת את כולם כבני ערובה.‬
‫נכון?‬
‫מה? לא.‬
‫הלו?‬
‫להציע לאסטל גוסטבסון משהו לאכול?‬
‫יים יוהנסון מדבר.‬
‫סליחה?‬
‫אני מבין.‬
‫איפה?‬
‫אני בחיים לא אוכל לשדוד בנק.‬
‫בבקשה תסבירי לי איפה היה השודד‬ ‫כשנכנסתי לדירה.‬
‫היא הייתה ריקה.‬ ‫-עדיין בדירה.‬
‫תשובה לא נכונה.‬
‫יק.‬ ‫-לא עכשיו, בבקשה.‬
‫זאת ייל.‬
‫היא במצב קשה. קשה מאוד. קדימה.‬
‫מה היא לקחה?‬ ‫-אני לא יודע. הם אמרו מנת יתר.‬
‫יים מדבר.‬ ‫-היי,‬
‫המתווכת והזקנה עדיין כאן.‬
‫תשחררי אותן ‬ ‫ותחזירי לאסטל גוסטבסון את המפתחות.‬
‫אנחנו לא צריכים אותם יותר.‬ ‫-לא, אבא.‬
‫אני אדאג לזה מיד. תבקש מייק לנסוע בזהירות.‬
‫הכבישים בשטוקהולם מכוסים קרח.‬ ‫-בסדר. ביי.‬
‫אני לא רוצה לשמוע עוד מילה ‬ ‫בקשר לתיאוריות מוזרות.‬
‫אף מילה.‬ ‫-אז מי לעזאזל השודד?‬
‫בכל מקרה זה לא אחד מהם.‬
‫אתה לא סומך עליי יותר, אבא?‬
‫יופי. לקחת את התיק?‬
‫את יכולה ללכת.‬ ‫-תודה.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫מה אמרת להם?‬
‫לא הרבה. אני לא ממש טובה בראיונות.‬
‫העיקר שנגיד להם את אותו הדבר.‬
‫אני לא יודעת. הזיכרון שלי לא טוב במיוחד.‬
‫אני חושבת שאת צריכה לעבוד‬ ‫על ההערכה העצמית שלך.‬
‫את חושבת?‬ ‫-כן, בהחלט.‬
‫כן.‬ ‫-את בסדר, בדיוק כמו שאת.‬
‫תירגע.‬ ‫-תיזהרי על האף שלי.‬
‫אני מנסה לעזור לך.‬
‫רוגר, תן לי לראות.‬ ‫-מה קורה?‬
‫מה לעזאזל?‬
‫עכשיו שראינו את הפנים שלך, ‬ ‫את חייבת להרוג אותנו.‬
‫לא.‬ ‫-כן, את כן.‬
‫אם לא תהרגי אותנו, את גמורה.‬ ‫-תירגע!‬
‫להירגע.‬
‫להירגע? חתיכת מנוולת!‬
‫תעזרו לי. תחזיקו אותה.‬
‫יכולת להרוג את אשתי, לעזאזל.‬ ‫יכולת להרוג אותה.‬
‫נפלט לי כדור בטעות. נבהלתי בעצמי.‬
‫סליחה.‬
‫אני מבטיחה שלא אפגע באף אחד.‬
‫רק רציתי את הבנות שלי.‬
‫תשכבי.‬ ‫-אני חייבת לצאת מכאן.‬
‫אני חייבת לצאת מכאן!‬
‫תשכבו!‬
‫אני לא יודעת מה לעשות.‬
‫רק רציתי שהכול יהיה בסדר. סליחה.‬
‫תעזבי אותה.‬ ‫-הבנות שלי הן הכול בשבילי.‬
‫תעזבי אותה.‬
‫אנחנו רוצים לשמוע את ההסבר שלך.‬
‫אבא.‬
‫אל תדברי.‬
‫אני יודע שאת מצטערת. אל תדברי.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫את תחזרי הביתה בקרוב.‬
‫אני מבטיח שהכול יהיה בסדר.‬
‫אנחנו אוהבים אותך.‬
‫אז מה שלומה?‬ ‫-לא משהו.‬
‫נצטרך לחכות ולראות.‬ ‫-בטח. בוא נזוז.‬
‫אתה לא מתכוון להגיד לה שלום?‬
‫אני מתחיל מוקדם מחר ויש לנו עוד דרך ארוכה,‬ ‫אז אנחנו צריכים לזוז עכשיו.‬
‫בסדר.‬
‫נבהלתי וברחתי לכאן.‬
‫הייתי צריכה להרים ידיים כבר בבנק,‬
‫אבל הייתי זקוקה לכסף, ‬ ‫אחרת הייתי מאבדת את המשמורת.‬
‫הבנות הן הדבר היחיד שחשוב לי.‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫תודה ששיתפת אותנו.‬
‫זה לא משנה את מה שעשיתי.‬
‫איך תוכלו לסלוח לי על זה? זה חולני.‬
‫אף אחד לא מושלם, יקירתי.‬
‫אנחנו צריכים לדבר על זה כמו שצריך.‬
‫אני צריכה אוכל.‬ ‫-איך את יכולה לחשוב על אוכל, רו?‬
‫אנחנו כאן כבר שעות. גם אני צריך אוכל.‬
‫טוב, אבל מאיפה נשיג אוכל?‬
‫זה קצת מסובך.‬
‫במצב של בני ערובה,‬ ‫המשטרה צריכה להסכים לכל דרישה. זה ידוע.‬
‫מי רוצה פיצה?‬
‫כן, בבקשה.‬ ‫-כן.‬
‫ליב מדברת.‬ ‫-היי, זאת אסטל.‬
‫היי, אסטל.‬ ‫-חזרתי לדירה.‬
‫את מוזמנת לעבור לגור מחר,‬ ‫אם את עדיין רוצה.‬
‫אני לא בטוחה. אני לא חושבת שזה יעבוד.‬
‫יק, בבקשה תזדרז. אני מותש.‬
‫אני רק אבדוק משהו.‬
‫זה לא יכול לחכות לבוקר?‬
‫אני בודק משהו ממצלמת האבטחה של הבנק.‬
‫אני אעשה את זה מהר.‬
‫אני רוצה לבדוק אם למתווכת ‬ ‫יש מבנה גוף דומה לשודד.‬
‫יק…‬
‫איפה הדיסק הקשיח עם הסרט ממצלמת האבטחה?‬
‫בבקשה תפסיק לחפור בזה.‬ ‫-לקחת את זה?‬
‫מחקתי אותו.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫מחקתי אותו.‬
‫אתה מגן על השודד.‬ ‫-הייתי חייב.‬
‫רגע. אז אתה יודע מי השודד?‬
‫כן.‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬