EN NETFLIXSERIE
Hur skulle en mäklare kunna råna en bank mitt under en visning?
Det är det som är så jävla smart. Hon skaffar sig ju ett klockrent alibi.
[telefonsvarare] Du har kommit till Maria på mäklarfirman Läget.
Vad roligt att du ringer. Jag kan tyvärr…
Vänta nu. Det vi vet är att åtta personer lämnar lägenheten.
Sen är den tom. Det var ingen annan där.
Alltså måste rånaren ha varit en av de åtta.
Hon sprang in maskerad i lägenheten
och när gisslan släpptes tog hon av sig rånarluvan
och gick med dem ut utan att nån märkte det.
Det är ju bara så jävla enkelt. Och hon är den med bäst motiv.
Så är det. Och nu svarar hon inte fast jag har ringt tusen gånger.
Du går från misstänkt till misstänkt, lika säker varje gång.
Hon är den enda vi har kvar. Det måste vara hon.
-Alltså, jag förstår inte, men… -[Cecilia] Estelle Gustavsson.
Ja. Ni bad mig att komma i dag.
Kan du vänta utanför? Vi ska bara avsluta en grej.
-Ja, jag har ingen brådska. -[Jim skrattar till, harklar sig]
-Har du tänkt igenom det här? -Ja, det har jag.
-Jag tror verkligen att det kan vara hon. -Vad ska du då med den gamla damen till?
Ja, det finns fakta som pekar på att hon hjälpte mäklaren.
Vadå för fakta?
[dörr öppnas]
-Estelle Gustafsson? -Ja, jag kommer.
[Jack] Ursäkta att du fick vänta. Det händer ganska mycket här nu.
-Det är ingen fara. -Du kan sätta dig.
Jag ska försöka svara så gott jag kan.
Men mitt minne är ju inte vad det en gång var.
Men du minns att du gick på visningen av din egen lägenhet som spekulant, va?
[knackar på dörren]
[Estelle] Jag ville höra om nån är hungrig.
Det finns mat i frysen. Jag menar, det borde det ju göra.
Det gör det ju alltid.
-Det är bra tack för mig. -Säg bara till, så ordnar vi det.
-Du kan inte röka här inne. -Varför inte det?
Är det på grund av…
-Dels det, men det är ju en visning. -Det är knappast en vanlig visning.
Titta, det står ju ett askfat här. Folk måste ha rökt här förut.
Och titta, röken drar ju rakt upp mot taket.
Det är ett perfekt ställe att röka.
Det kan inte vara lätt för dig att vara fast här inne när din man är ute
och parkerar bilen.
Knut har nog parkerat färdigt vid det här laget.
-Hur länge har ni varit gifta? -Herregud. För alltid.
-Jag tror att Ro är otrogen. -[Anna-Lena] Vad säger du?
[Julia] Hon är helt off.
Därför vill hon inte köpa lägenheten. Hon ser ingen framtid.
-Hon håller på med nån annan. -[Anna-Lena] Nej. Så kan hon inte göra.
-Blir du chockad? -Man gör inte så mot nån man älskar.
Vad skulle ni säga om jag sa att jag hade en affär en gång?
Har du varit otrogen?
[Estelle] Det är mänskligt att fela.
Det var en granne.
Han läste mycket, precis som jag.
Knut läste aldrig, men den här grannen, Klas-Göran…
Han hade alltid en bok under armen när vi sågs i hissen.
-Jaha. -Ja.
En dag sa han: "Jag är färdig med den här boken.
Jag tycker du ska läsa den."
Och det var då ni…
-Vadå? -Jag lånade en bok till honom.
Sen lånade han en till mig, och så lånade jag en till honom.
Så där fortsatte det.
Men en dag när jag öppnade boken som jag hade lånat av honom…
Då var det nåt som trillade ut på golvet.
-Okej. -Vad var det?
Det var nyckeln till hans lägenhet.
Okej. Och det var då ni liksom…
Nej, nej, nej.
Nej. Jag gick hem till mig.
Så lekte jag med tanken att jag skulle använda nyckeln.
Tusentals gånger stack jag in nyckeln i hans lås…
I fantasin, alltså.
-Men, vänta nu? -Men Gud…
-Så ni gjorde det aldrig? -Det skulle jag inte kunna göra mot Knut.
Gud, vilken slampa du är.
När sen Knut dog… Det är sex år sen…
Så dog Klas-Göran några veckor senare.
Sen dess har det varit väldigt tomt i mitt liv.
Så Knut är inte och parkerar bilen?
Som sagt. Han har parkerat färdigt.
Men när vi pratar om sånt här vill jag ha ett glas vin.
Ni förstår, det finns vin här inne. Det är en hel box här.
Vadå?
-Du bor här. -Nej, nej.
Jo, det är därför du vet att det finns vin.
Det är därför du vet att det finns mat i frysen
och därför du är så bekväm med att röka inomhus.
Du låste upp toaletten med nyckeln.
Okej då. Visst.
Ja, ni har avslöjat mig. Okej, jag bor här.
[hostningar och skrapande ljud från garderoben]
-Vad var det? Har du ett husdjur? -Nej, nej.
[ljuden fortsätter]
[Julia] Men Gud!
[Jack] Jag ska gå rakt på sak.
Du har ställt in visningar tre gånger det senaste halvåret.
-Varför har du gjort det? -Det är väl så att…
Jag har kanske ångrat mig i sista minuten.
Det är inte så lätt att sälja nånting som man har bott i så länge.
Hm.
Men du, är det inte så
att du har haft jävligt dåligt samvete gentemot Maria Oredsson för det?
-Mäklaren? -Ja, du vet nog precis vad jag menar.
Jag vet också att hon är på väg mot personlig konkurs. Eller hur?
-Jaha. -Du kan sluta spela teater här.
Är det inte så att du har haft så dåligt samvete att du ville hjälpa henne?
Genom att ge henne ett alibi på råndagen.
Nej, så är det inte. Varför i all sin dar skulle jag göra det?
Det här är rånvapnet. Känner du igen det?
Nej, nej.
Men hur i all sin dar kan det då ha dina fingeravtryck på sig?
Ingen aning.
Är det inte så, Estelle, om vi ska vara ärliga,
att du har bistått henne med vapnet?
-Nej. -Är det din mans revolver?
Lånade du ut den till henne så att hon kunde använda den till rånet?
Kan du svara på min fråga?
-Jack? -Inte nu, jag är lite…
Det gäller den misstänkta.
Förlåt?
Vänta lite.
Maria Oredsson sitter på bussen som kommer fram om tre minuter.
-[Jack] Och det…? Var då? -[Cecilia] På busstorget.
Du får stanna här, Estelle. Håll kvar henne.
Maria Oredsson kommer om tre minuter. Hon sitter på Stockholmsbussen.
Det kan vara enda chansen att ta henne.
Jack! Vänta!
Maria Oredsson?
Har nån sett Maria Oredsson? En brunblond kvinna med ganska kort hår.
[Jack] Maria Oredsson!
-Tack. -Tack ska du ha.
-Jack, ta och lugna ner dig lite. -Kolla andra sidan bussen.
-Va? -Gå ut och kolla. Hon kan vara här.
[Jack] På andra sidan!
-Hej. -Hej.
-Maria Oredsson? -Jack…
Vänta. Vi måste prata om det här.
-Släpp! -Jag har nånting jag måste…
-[Jack] Är du Maria Oredsson, mäklaren? -Ja.
-Varför svarar du inte i telefon? -Va?
[Jack] Maria, just nu är du misstänkt,
och du har inte svarat på ett enda telefonsamtal.
Jag var på ett tyst retreat.
Ett tyst retreat?
Det är underbart. Man pratar inte på en vecka.
-Okej. -Det frigör tankarna.
Det är ju så här, Maria,
att ingen av de andra i gisslan har berättat nånting om dig alls.
Det är som att du inte var där.
Nähä, men jag var där.
-Titta, det rörde sig. -[Lennart] Är det en katt, eller?
-[Julia] Jag hörde nåt hosta. -Jag också, men det är en katt.
-[Zarah] En katt? -[Julia] Estelle rökte och…
-[Zarah] I en garderob? -Vad är det frågan om?
De säger att det är en rökallergisk katt.
Det är nåt djur som har tagit sig in i garderoben.
-[Roger] Har ni tittat efter? -Nej, det kan ju vara farligt.
-Vänta, Roger. Vad ska du göra? -Lägg av.
-Roger! -[Lennart] Det kan vara vad fan som helst.
Så ja, kisse. Kom så får du mat.
-[skarp smäll] -[skrik]
-Roger! -[Lennart] Vad är det som händer?
[alla skriker]
-Roger! -Oj, förlåt…
Oj, hej. Vad roligt att ha så mycket folk här.
Har ni… Har ni hunnit se er omkring i lägenheten?
I en garderob?
Jag är inte så bra på att sälja.
Jag är inte så bra på det här jobbet, så jag behöver ibland gå undan
och peppa mig själv lite.
-Vad har det här med…? -De började skrika.
Då blev jag rädd och då gömde jag mig. Jag klättrade upp där och gömde mig.
-Okej. -Jag är inte bra på att gömma mig.
Jag valde det stället. Jag gömde mig där uppe. Det var kanske inte så bra.
Okej. Du Maria, jag har kollat igenom dina finanser lite här.
Både din bolagsekonomi och privatsidan…
Det ser ju inte jätteljust ut, om man säger så.
Mäklarfirman Läget har inte sålt ett objekt på typ ett halvår.
Okej. Jag är i en svacka, kan man säga.
Det här med siffror är inte riktigt min grej.
Jag är inte så bra på ekonomi.
Jag tycker att det är svårt att hålla en budget. Jag är inte så bra på det.
Det skulle jag säga är ett tydligt motiv till att råna en bank.
Var det din eller Estelles idé att råna banken?
Vad menar du?
När rånet gick åt helvete och du sprang rakt in i mig,
då flydde du upp i lägenheten och tog alla som gisslan.
Är det inte så?
Va? Nej.
Ja, hallå?
Du… Ska Estelle Gustavsson få nåt att äta, eller?
Ja, det är Jim Johansson här.
Vad sa…?
Jaså.
Var…?
Jag skulle aldrig klara att råna en bank.
Förklara då för mig var rånaren var när jag kom in i lägenheten.
-Den var tom då. -Kvar i lägenheten.
Fel svar.
-Jack… -Inte just nu, är du snäll.
Det är Jill.
Det är illa. Det är väldigt illa. Kom.
Ja, eh… [harklar sig]
-[Jack] Vad hade hon tagit? -Jag vet inte. De sa bara överdos.
[telefon]
-Ja, det är Jim. -[Cecilia] Hej, du…
Mäklaren och damen är kvar här.
Släpp dem, och ge tillbaka nycklarna till Estelle Gustafsson.
-Vi behöver inte dem längre. -Nej, pappa.
Jag fixar det med detsamma. Be Jack att köra försiktigt.
-Det är halt i Stockholm. -Okej. Hej.
Inte ett ord till om en massa konstiga teorier.
-Inte ett ljud. -Vem fan är rånaren då?
Inte nån av dem i alla fall.
Litar du inte på mig längre, pappa?
[Cecilia] Bra. Har du väskan?
-Då kan ni åka hem. -Tack, tack.
-Hej då. -Hej.
Vad sa du till dem?
Inte så mycket. Jag är inte så bra på förhör.
Huvudsaken är ju att vi har samma version av det.
Jag vet inte. Jag är inte så bra på att komma ihåg.
Jag tror att du ska jobba med din självkänsla.
-Tror du det? -Ja, det tror jag.
-Ja. -Du duger faktiskt som du är, kära du.
[dämpade skrik och upprörda röster]
-Roger! -Aj, fan! Akta min näsa. Den är knäckt.
-Hela jävla näsan… -Jag ska bara hjälpa dig.
-Roger, får jag se? -[kvinna] Vad är det som händer?
Vad i helvete?
Vad i helvete…?
Vad är det? Nu har vi sett ditt ansikte. Nu måste du döda oss.
-Nej. -Jo, du måste.
-Om du inte dödar oss åker du fast. -Lugn!
Lugn…
Lugn? Din sjuka djävul!
[skrik]
[Ro] Hjälp till, för fan. Håll fast henne.
Du kunde ha dödat min fru, din djävul. Du kunde fan ha dödat henne!
Skottet bara gick av, jag blev så rädd själv.
[snyftar] Förlåt.
Jag lovar, jag ville inte skada nån.
[rånaren] Jag ville bara ha mina flickor. Förlåt.
-[Roger] Lägg dig ner! -Jag måste ut…
-Jag måste ut! -[pistolskott]
[skrämda skrik]
[Roger] Lägg er ner!
Jag vet inte vad jag ska göra.
[gråter] Jag ville bara att allting skulle bli bra. Förlåt.
-Släpp henne. -De är allt för mig, mina flickor.
[rånaren gråter]
Släpp henne.
Nu vill vi höra vad du har att säga.
Pappa…
Säg ingenting.
[Jim] Jag vet att du är ledsen. Säg ingenting.
[Jim] Det blir bra det här.
Du får komma hem snart.
Jag lovar att allt kommer att bli bra.
Vi älskar dig.
[Jill stönar svagt]
-Jaha. Hur var det med henne? -Så där, faktiskt.
-Vi får se hur det går de närmsta dagarna. -Bra. Då sticker vi.
Ska du inte gå in och säga hej?
Jag måste jobba tidigt i morgon, och det är långt hem, så vi måste dra.
Okej.
Så jag fick panik och så sprang jag in här.
[rånaren snyftar] Jag borde så klart ha gett upp redan på banken, men…
Jag var tvungen att ha pengarna, annars skulle jag bli av med vårdnaden.
[snyftar, gråter] Flickorna är allt som betyder nåt för mig.
[Anna-Lena] Vad gör vi nu då?
[Estelle] Tack för att du berättade.
Det förändrar ju inte vad jag har gjort.
Hur ska ni kunna förlåta mig för det här? Det är ju helt sjukt.
Ingen är felfri, kära du.
Nu måste vi prata igenom det här ordentligt.
-Då måste jag ha mat. -Hur kan du tänka på mat nu, Ro?
Vi har ju varit här i flera timmar. Jag vill också ha mat.
Okej, men hur ska vi få tag på mat? Det känns ju lite svårt.
I en gisslansituation måste polisen gå med på alla krav. Det vet jag.
[Roger] Vem vill ha pizza?
-Ja, jag vill också ha. -[Roger] Bra.
Jag med.
-Ja, det är Liv. -Hej. Det är Estelle.
-Hej, Estelle. -Jag är tillbaka i lägenheten nu.
Du är välkommen att flytta in i morgon, om du fortfarande vill.
Jag vet inte. Jag tror aldrig att det här kommer att gå.
Jack, kan vi ta det här lite snabbt. Jag är helt slut.
Jag ska bara kolla en grej.
Kan vi kolla i morgon istället?
Jag ska kolla en grej på övervakningsfilmen från banken bara.
Det går fort.
Jag vill kolla om mäklaren är lik rånaren i kroppen.
Jack…
Var har vi lagt hårddisken med övervakningsfilmen?
-Jag vill att du slutar gräva i det här. -Har du tagit den, eller?
Jag har raderat den.
Vad fan har du gjort?
Jag har raderat den.
-Har du skyddat rånaren? -Jag var tvungen.
Okej, men vänta nu. Du vet alltså vem rånaren är.
Ja.