A NETFLIX SOROZATA
- Helló! - Szia!
Szeretnék virágot venni.
Milyet szeretnél?
Gondoltál valamilyen színre?
Nem, igazából… Hát, így vegyesen.
- Vegyesen? - Igen.
Pont most készítettem egy csokrot, különféle színű virágokból.
- A rózsaszín különféle árnyalatai. - Igen, az jó lesz.
- Tökéletes. - Rendben.
- Mivel foglalkozol? - Drámatanár vagyok.
- Drámatanár? - Igen. És te?
- Itt dolgozom. - Igen, persze.
- Kezdek kifogyni otthon a vázákból. - Nem csodálom.
Azon gondolkodtam,
hogy elég sokba kerül neked ez a rengeteg virág.
Arra gondoltam, talán olcsóbb lenne, ha elhívnál randizni, vagy ilyesmi.
Róról van szó. Nincs sehol. Eltűnt.
- Nem jött haza tegnap este. - Jesszus!
Segít nekem?
Oké. Üljön le!
Rendben.
Bárcsak meg se néztük volna azt a lakást!
Ro nem is akart elmenni.
- Mit csinálsz? Siess már! - Mi lenne, ha lenyugodnánk egy kicsit?
- Nem tudok lenyugodni. - Ne izgulj már, itt vagyunk.
Lehet, hogy ez az utolsó esélyünk.
LAKÁSLÁTOGATÁS
Elromlott?
Ne kezdd! Gyere, menjünk a lépcsőn!
- A legtetején van, mi? - Nem, a másodikon.
Nem lakhatunk itt egy gyerekkel, ha elromlott a lift.
- Miről beszélsz? Majd megjavítják. - Rossz előérzetem van.
Mindig rossz előérzeted van, ha megnézünk egy lakást.
Ez nem igaz. Julia!
- Ro nem akart ott lenni? - Nem.
Elmondta, hogy miért? Kicsit furcsán hangzik.
Nem.
Mi folyik itt? Mi a baj?
Ro eltűnt.
Ez nem jó hír. Mikor látta utoljára?
Két napja. Hívtam, üzenetet írtam neki, de nem reagál.
Várnál egy pillanatot? Beszélnem kell Juliával.
Egy pillanat!
Szerinted egy terhes nő az elkövető?
Nem, de talán tudja, hogy ki az.
Valami nem stimmel Róval.
Talán tud valamit. Ezért bujkál.
Szóval nyomást gyakorolsz Juliára?
Fejezd be! Most az a lényeg, hogy megtaláljuk Rót.
Mindegy, hogy tud-e valamit a rablásról.
Szerintem elment.
A rohadt életbe, le a földre! Ne menjenek oda, feküdjenek vissza!
Ezek megőrültek? Egy fegyveres elmebeteg van ott.
Idióták.
Le a földre!
Kiment a lépcsőházba.
- Inkább kintről figyeli az ajtót. - Feküdjön le!
Ennem kell valamit.
- Vissza! Megőrült? - Hogy tudsz a kajára gondolni?
Éhes vagyok. Neked is enned kéne. Gondolj a babára!
- Vissza! - Szerinted nem azt teszem?
- Megnézem a hűtőt. - Nem ehetsz a kajából, ami ott van.
- Miért nem? - Azt hiszem, üres a hűtő.
Nem tudsz normálisan viselkedni?
Mit tettem?
Tudod, hogy értem.
Biztos találok kaját a konyhában.
- Helló! - Üdv!
- Hogy van? - Nem tudom.
Ro nem akarja ezt a babát.
- Ezt mondta? - Egyik lakás sem felel meg neki.
Túl nagy, túl kicsi, túl drága, túl magasan van.
Nem tudom. Nem értem, hogy miért nem akar velünk élni.
- Fáj a háta? - Talán egy kicsit.
Így.
Tessék!
Körbenézek a városban, hátha látta őt valaki.
Meg fogjuk találni.
Julia, nem érezte úgy a lakáslátogatás során,
hogy Ro furán viselkedett,
és titkolni próbált valamit maga elől?
Micsoda? Maga meg mit tud?
Miről?
Julia, ha tud valamit, el kell mondania nekem.
Ez rendkívül fontos. Érti, ugye?
Oké.
Szerintem Ro…
Igen?
Megcsal engem.
- Megcsalja magát? - Igen.
Ajaj! Igen, ez… Milyen nehéz helyzet!
A megcsalás nem vicc.
De van ötlete, hogy hol lehet?
- Látták ezt a nőt? - Nem.
Biztos benne?
- Maguk sem látták? - Nem.
Nem? Oké. Köszönöm!
Sajnálom, nem.
- Nem láttam. - Oké, köszönöm! Viszlát!
Roger!
A telefonod.
Roger!
Nem tudom, ki az.
- Roger Bergvall. - Halló! Én vagyok.
- Ro. - Helló!
Minden tönkre fog menni. Beszélnem kell veled.
Máris megyek.
Indulok.
Roger, ki volt az?
Roger?
Hová mész?
Roger!
Szeretnék beszélni a többi túszról.
Mi volt a benyomása róluk?
Milyennek tűntek?
Anna-Lena kedves volt, jót beszélgettünk. Szóval…
Kedveltem őt. Estelle egy kicsit szenilisnek tűnt.
Egy kicsit nehéz volt vele… De kedves volt. Nem volt furcsa.
Zarah senkit sem engedett túl közel, de ő is kedves volt.
Lennart, az a nyúlember…
- Igen. - Vele nem beszéltem, szóval nem tudom…
Nincs mit mondanom.
- És a többiek? - Milyen többiek?
Hát, ott volt…
- Ott volt… - Ja, Roger.
Megfeledkeztem róla. Nagyon idegesítő volt.
Végig fontoskodott. Hülye volt.
- Oké. - Nem értem, Anna-Lena miért van vele.
És volt még valaki, ugye?
Nem, csak rájuk emlékszem.
Jaj!
Becsurgott egy kicsit?
- Nem pisiltem be. - Oké. Cecilia nincs itt, mi?
Szóval a baba… a placenta… a magzatvíz?
- Elfolyt a magzatvizem. - Oké, ne aggódjon!
- Nem. - Vigyázzon, el ne csússzon!
- Helló! - Szia!
Nem állok készen az anyaságra.
Értem.
Ezért mentél el?
Igen.
Nem a padlón kéne feküdnie a nejével?
Nem. Van kaja?
- Lime. - Csak lime?
Miféle idióta lakik itt? A hely tele van mindenféle kacattal,
de a hűtő üres.
Az meg mi?
Kaja.
- Jó volt? - Nem.
Volt valakim, amikor találkoztunk.
Tényleg?
Kalandor típus volt, mindig új élményeket akart.
Kötélugrás, sziklamászás.
Minden.
A végén azt éreztem: „Én nem vagyok elég izgalmas?”
„Nem tudnánk kettesben unatkozni kicsit?”
Roger is ilyen.
- Mi? - Dehogy!
Nem a kötélugrásra gondolok, hanem…
Mindig kell neki egy projekt.
Nem tudunk simán csak moziba menni, vagy ilyesmi.
Miféle projekt?
Folyton az IKEA-ba járunk, hosszabbítót meg ilyesmit venni.
Milyen izgalmas!
Mindig is azt hittem, hogy könnyebb lehet együtt élni…
- Azonos nemű emberrel? - Igen.
- De az ember nem egy nembe szeret bele. - Nem, hanem idiótákba.
Mitől olyan idióta Ro?
Nem tudom. Minden csodás volt.
Elég sokat szorongtam.
Vele biztonságban érzem magam.
Amíg teherbe nem estem. Utána egyszerűen…
kizárt engem.
Egyszerűen csak egyedülálló anya leszek.
Nem a világ vége.
Mondja, mikor fog a maga…
A feleségem?
- A felesége megszülni? - Bármelyik pillanatban.
A francba!
Azt hiszem, nem akarom ezt a lakást.
Nehezen tud dönteni?
Nem, általában nem vagyok ilyen,
csak nem akarok ekkora döntést hozni anélkül,
hogy apám megnézné a helyet.
- És mikor fog megérkezni? - Nem fog eljönni.
- Nem? - Demenciában szenved.
Értem.
Gyakran meg sem ismer.
Máskor meg szerintem csak úgy tesz, mintha megismerne,
csak hogy ne legyek szomorú.
De ő volt a világ legjobb apja.
Hát, igen.
Amúgy semmi baja a lakásnak.
- Azt mondta, penészszag van. - Nincs itt penész.
Csak pár apró hibát kell kijavítani, de nem lesz nehéz.
Semmit sem tudok megjavítani, szóval tök mindegy.
A nagyját meg tudom mutatni.
Megmutatja, hogyan javítsam ki az apró hibákat?
- Persze. - Oké.
Király.
Megmutatom. Rohadt jó vagyok az ilyesmiben.
- Hiszem, ha látom. - Majd meglátja.
Elnézést, látta ezt a nőt?
- Sajnos nem. - Oké, köszönöm!
- Halló? - Szia, apa! Megtaláltad Rót?
Nem, még mindig keresem.
- Hogy van Julia? - Jön a baba.
- Vajúdik. - Milyen gyakoriak az összehúzódások?
- Eresszen!
- Milyen gyakoriak? - Nem tudom, de rohadtul fáj.
- Te is hallod. - Kórházba kell vinni!
Mit tegyek? Hívjak mentőt, vagy mit tegyek?
Menjetek a kocsihoz, és vidd el a kórházba! Ott találkozunk.
- Indulnunk kell! - Oké. Hozom a kabátomat.
Felejtse el a rohadt kabátját!
- Jó estét! - Helló!
- Látta ezt a nőt? - Nem. Lou?
Milou, te láttad?
Ő a gyilkos?
- A gyilkos? - A rabló. Tudod, hogy értettem.
Nem, csak meg kell találnunk.
- Mit tett? - A felesége épp vajúdik.
Oké. Nézd meg a pizzériában!
Hogyan lesz az emberből jó szülő?
A gyerekek nem olyan törékenyek, mint gondolnád.
- Nem? - Nem.
Én már csak tudom. Én maradtam otthon a mieinkkel.
- Tényleg? - Igen.
Tudom, dinoszaurusz vagyok.
Inkább arra gondoltam, hogy akkoriban ez ritkább volt.
Azt biztos. A férfiak nem gyakran maradtak otthon. De én igen.
Anna-Lena áldozatnak tekinti, de nem volt az.
Minden pillanatát imádtam.
Nincsenek unokáid?
Egyesek szerint a világ túlnépesedett, mások meg a karrierjükre fókuszálnak,
szóval nem, nincs.
Ezért foglalod le magad ezekkel az ingatlanügyletekkel?
Próbálok kedves lenni veled,
te meg azzal vádolsz, hogy betöltendő űr van az életemben.
Ez egyáltalán nem igaz.
- Nem. Pont így szeretem az életemet. - Sajnálom, nem úgy értettem.
Mi a francról beszélek? Micsoda baromság!
Mindennek vége. Anna-Lenával, az ingatlanokkal, mindennel.
Mégis ki a fene bérel fel
egy középkori szexnyuszit a férje háta mögött? Ki csinál ilyet?
- Elég beteg. - Az biztos.
De biztosan nagyon szeret. Gondolj bele! Az egészet érted tette.
Nem, nem bízik bennem. Ennyi az egész.
Nem hiszi, hogy le tudom alkudni egy lakás árát,
egy ilyen perverz nélkül.
Szerinted azért tette, mert nem bízik benned?
- Erről van szó? - Igen.
De kinek a kedvéért csináljátok ezeket a lakásügyleteket?
Mindkettőnk kedvéért. Mindkettőnknek fontosak.
Ez a projektünk, amin együtt dolgozunk. Ez az ő gyereke is.
Komolyan elhiszed?
Ro!
Ez a nap egyre jobb.
Ro…
Velem kell jönnie!
Nem jöhet be csak úgy ok nélkül…
- Miről beszél? - Joga van ügyvédhez.
Nemsokára anya lesz.
- Mi a fenéről beszél? - Elfolyt a magzatvíz. Jöjjön!
Gyerünk, menni fog. Veled jövök. Menjünk!
A számlát, gyorsan!
Nagyon jó a légzése, Julia. Remekül csinálja.
- Mi a helyzet? - Mindjárt megszüli.
Azt hittem, a kocsiban fog megszületni. Bepánikoltam.
Ro, nézz rám!
Mi az, ami szerinted nem fog menni, mi?
Azt hiszed, lehetetlen, hogy jó szülő legyél,
azok után, amiket apád tett és átélt. Megértem.
Van egy szuper listám arról, mi egy új szülő feladata. Érdekel?
- Szeretetet fogsz adni a gyereknek? - Igen.
Remek. Pipa.
Ez a legfontosabb pont.
Oké. Megpróbálsz mindig biztonságot nyújtani neki?
- Nem tudom, hogy menni fog-e. - Persze, hogy fog.
Ha a gyereknek baja van, csak vedd fel,
és ölelgesd meg! Ez menni fog, nem?
- De, igen. - Pipa. Remek. Már csak egy pont maradt.
Fogsz neki meséket olvasni, énekelni,
és azt mondod majd neki: „Meglásd, holnap minden jóra fordul!”
- Igen. - Pipa. Ennyi.
Minden pontot megfeleltél.
Gratulálok! Igazi főnyeremény leszel anyaként.
Kiváló anya lesz belőled.
- Minden jó lesz. - Julia talán nem így gondolja.
Semmi másról nem beszélt az úton idefelé.
„Hol van Ro? Nem születhet meg nélküle.”
Folyamatosan magáról beszél.
Megmondtam.
Meg tudod csinálni. Menj be! Minden rendben lesz.
Jól van.
Nagyszerű.
Legyen erős!
- Remekül csinálja, Julia. - Oké.
Felkészülünk az epidurálisra.
Hívom az aneszteziológust.
- Üdv! Maga Ro? Jöjjön be! - Igen. Helló!
Szia!
- Üdv! - Üdv!
Sajnálom, Julia.
Julia, nagyon szeretlek.
Nagyon-nagyon. Fantasztikus anya leszel,
és én is minden tőlem telhetőt meg fogok tenni.
Vigyázni fogok a gyerekre, amennyire csak tudok.
Mondókákat éneklek majd, meséket olvasok.
Ígérem… Együtt menni fog.
- Tényleg ott leszek neked. - Ro!
Igen?
Nagyon szeretlek.
De ha most nem fogod be, behúzok egyet.
- Bocs, kimehetek, ha akarod. - Ne, fogd meg a kezem!
- Itt marad? - Mindenképpen.
- Viszlát! - Viszlát!
Basszus! Remegtem. Teljesen bepánikoltam.
Igen, nem könnyű dolog.
Roger?
- Hol voltál? - A kórházban Róval és Juliával.
- Megszületett a baba. Kisfiú. - Értem.
Küldjünk virágot!
Kérdezni akarok valamit.
Isten irgalmazzon nekünk, ha hazudsz!
Szeretsz lakásokat felújítani?
Hát persze! Az a mi közös…
Ne hazudj már, az istenit! Ez lett belőlünk?
Két ember, akik hazudnak egymásnak?
Nem. Nem szeretek lakásokat felújítani.
Oké.
Ha választhatnál, szívesen elmennél most az IKEA-ba?
Nem.
Az istenit!
- Miért nem mondtad el? - Annyira szeretsz az IKEA-ba járni!
- Boldoggá akarlak tenni. - Téged mi tesz boldoggá?
- Nem tudom, de nem is számít. - Az ég szerelmére!
Hogy lehetsz ilyen önző? Nem lehetne, hogy egyszer én tegyelek boldoggá?
Szívesen elmennék moziba. De nem számít, Roger.
Hozd az újságot, nézzük meg, adnak-e valami jót!
- Most? - Miért ne?
A kilencórai vetítésre még odaérünk. Ha szeretnél.
- Szeretnél? - Igen.
- Vigyázz az orromra! - Bocsánat.
Ha akarod, nézhetünk romantikus drámát.
- Dehogy! - De, nézzünk romantikus drámát!
Apa!
Megvan.
Egyik kihallgatáson sem beszélt senki az ingatlanosról.
Oredssonról? Hogy érted?
Senki sem említette őt a kihallgatásokon.
Csak erről a hét emberről és a rablóról beszéltek.
De nyolc ember jött ki a lakásból.
- Nyilván ő az. - Miért?
Van indítéka. Pénz kellett neki. Az iroda fél éve nem adott el semmit.
Ha jól emlékszem, a személyes pénzügyei is katasztrofálisak.
Ő a rabló, és a túszokkal szökött ki a lakásból.
Micsoda felhajtás!
- Úristen! - Igen.
A feliratot fordította: Kiss Hajnalka