EN NETFLIXSERIE
["Suddenly" spelas]
-Hej. -Hej.
Jag skulle ha lite blommor.
Vad hade du tänkt dig?
-Har du tänkt på några färger? -Nej, men lite så…
Lite blandat bara. Lite olika.
-Lite olika färger? -Ja, precis.
Jag har precis gjort ordning den här buketten i lite olika färger.
-Lite olika färger av rosa. -Ja, den blir bra.
Jaha. Okej.
["Suddenly" fortsätter spelas]
-Vad var det du jobbar med? -Jag är dramapedagog.
-Dramapedagog? -Ja. Vad jobbar du med, då?
-Jag jobbar här. -Ja, så klart. Vad dum jag är.
["Suddenly" fortsätter spelas]
-Jag börjar få slut på vaser hemma. -Jag kan tänka mig det.
Jag tänkte på att det börjar bli lite dyrt för dig med alla blommorna.
Det vore kanske billigare om du ville bjuda mig på en dejt eller nånting.
["Suddenly" spelas högt och slutar tvärt]
Det är Ro. Hon är borta. Hon har försvunnit.
-Hon kom inte hem i går kväll heller. -Oj.
Kan du hjälpa mig?
-Okej. Sätt dig ner. -[telefonen ringer]
[Jack] Okej.
Jag ångrar att vi gick på den där jävla visningen.
Ro ville inte ens gå dit.
-Vad gör du? Kan du skynda dig? -Kan vi inte bara ta det lite lugnt?
-Jag kan inte ta det lugnt. -Det är ingen stress, vi är ju här nu.
[Julia] Det här kan ju vara sista chansen vi får.
Är den trasig?
-Men sluta… -Kom, vi tar trapporna.
-Vi ska väl högst upp? -Nej, till andra våningen.
Vi kan inte bo här när hissen är sönder med barn och grejer.
-De kommer ju att laga den. -Jag har riktigt dålig magkänsla.
Det har du varje gång vi kollar på nånting.
Det har jag väl inte? Julia.
-Ville Ro inte gå på visningen? -[snörvlar] Nej.
Sa hon varför? Det låter ju lite märkligt.
Nej.
[det knackar på dörren]
-Vad händer? Vad är problemet? -Ro är borta.
Det var inte bra. När såg du henne sist?
För två dar sen. Jag har ringt och sms:at men hon svarar inte.
Kan du ta det där sen? Jag måste prata lite med Julia.
Vänta lite.
[dörren stängs]
Tror du att en höggravid kvinna är gärningsman?
Nej, men jag tror att hon kanske vet nåt om vem det kan vara.
Det är nånting som inte stämmer med Ro.
Hon kanske vet nåt som gör att hon gömmer sig.
Så passar du på att pressa Julia? Lägg av, säger jag bara.
Vår prio nu är att hitta Ro. Oavsett om hon vet nåt om rånet.
[dörr smäller igen]
Jag tror att han gick.
Nej, för fan, ligg ner. Lägg er ner. Kom tillbaka.
Vad är det här för dårhus? Det är en galning med pistol där ute.
[Roger] Idioter.
[Roger] Lägg dig ner!
Han gick ut i trapphuset.
-Han vaktar från utsidan istället. -[Roger] Lägg dig ner.
Jag måste ha nåt att äta i alla fall.
-[Roger] Lägg dig ner, är du inte klok? -Hur kan du tänka på mat?
Jag är hungrig. Du borde också äta. Tänk på barnet.
-[Roger] Lägg dig ner. -Tror du inte att jag gör det?
-Jag ska i alla fall kolla kylen. -Du kan ju inte äta maten i kylen.
-Varför inte då? -Det är nog tomt i kylen.
Kan du inte bete dig som folk?
-Vad har jag gjort? -Du vet vad jag menar.
[Ro] Nån mat måste det ju finnas i köket.
[knackning, dörren öppnas]
-Hej. -Hej.
-Hur är det? -Jag vet inte.
Ro vill inte ha det här barnet.
-Har hon sagt det? -Varenda lägenhet vi kollar på är fel.
Den är för stor, för liten, för dyr eller för högt upp.
Jag vet inte. Jag förstår inte varför hon inte vill bo med oss.
-Har du ont i ryggen? -Ja, lite kanske.
Så.
Här?
Jag går ner på stan och ser om nån har sett Ro.
Vi kommer att hitta henne.
[dörren stängs]
Julia, fick du nån känsla på visningen om Ro…
Betedde hon sig konstigt på nåt vis, eller försökte hon undanhålla nåt för dig?
Vadå? Vad vet du för nåt?
Om vad?
Ja…
Julia, om du vet nånting så måste du säga det till mig.
Det är oerhört viktigt. Det förstår du, va?
Okej.
Jag tror att Ro…
Ja?
…är otrogen mot mig.
-Otrogen? -Ja.
Ja, usch. Oj. Ojsan. Usch, vad jobbigt. Otrohet är inget kul.
Men har du nån aning om var hon är?
-Har ni sett den här kvinnan? -Nej.
Är du säker? Ni då? Har ni sett den här kvinnan?
Inte? Okej, tack.
Nej, tyvärr.
-Nej, jag har inte sett henne. -Okej, tack snälla.
[telefonen vibrerar]
Roger!
Din mobil.
Roger!
Jag vet inte vem det är.
-Ja, Roger Bergvall. -Hej, det är jag.
-Ro. -Hej!
Det håller på att gå åt helvete här. Jag måste få prata med dig.
Ja, vet du vad? Jag kommer på en gång.
Jag kommer direkt.
Roger, vem var det?
Roger?
Vart ska du?
Roger!
[ytterdörren stängs]
[Jack] Jag vill prata lite om de andra i gisslan.
Vad fick du för känsla av dem? Vad var din uppfattning om de personerna?
Anna-Lena var väldigt fin att prata med.
Henne tyckte jag om. Estelle var lite gaggig.
Hon var lite svår att… Men fin. Det var inget konstigt med henne.
Zarah var kanske lite svår att komma nära, men hon var väldigt fin.
Lennart, den där kaninmannen…
-Just det. -Vi hade inte direkt nån kontakt.
Jag har ingen åsikt.
-Och de andra? -Vilka andra?
Ja, det var…
-Det var väl… -Jaha, Roger?
Jag glömde Roger. Han var skitjobbig.
Han tog så mycket plats. Dum i huvudet.
-Okej. -Hur kan Anna-Lena vara med honom?
Sen är det en till, va?
Nej, det var alla jag kan komma ihåg.
[droppande vatten]
Oj… Kissade du på dig lite, eller?
-Jag har inte kissat på mig. -Okej. Cecilia är inte här, nej.
Var det bebis… Moderkakan… Eller vattnet…?
-Det är vattnet som har gått. -Okej, ingen fara.
-Nej. -Stå inte i det så att du halkar.
[Roger harklar sig]
-Hej. -Hej.
Jag kan inte bli mamma.
Nähäpp.
Var det därför du stack?
Ja.
Ska du inte ligga på golvet i vardagsrummet med din fru?
Äsch. Finns det nån mat?
-Lime. -Bara lime?
Vad är det för idiot som bor här? Här finns prylar från golv till tak,
men kylskåpet är helt länsat.
Vad är det där?
Mat.
-Var det gott? -Nej.
Jag var ihop med en annan när jag träffade Ro.
Var du?
Hon var en sån där äventyrare som skulle uppleva en massa saker.
Det skulle hoppas bungyjump och bestigas berg. Allt möjligt.
Till slut kände jag: Är inte jag tillräckligt spännande?
Kan vi inte bara sitta och ha lite tråkigt ihop?
Roger är likadan.
-Va? -Nej.
Jag menar inte att han hoppar bungyjump, men han…
Han ska alltid ha ett projekt.
-Vi kan inte bara gå på bio eller nåt. -Vadå för projekt?
Vi ska alltid åka till Ikea och köpa skarvsladdar eller nåt.
Vad spännande.
Jag hade tänkt att det skulle vara lättare att leva ihop med en…
-Person av samma kön? -Ja.
-Men man blir inte kär i ett kön. -Nej, man blir kär i en idiot.
Vad är så idiotiskt med Ro, då?
Jag vet inte. Allt var jättebra.
Jag har varit ganska orolig av mig. Hon får mig att känna mig trygg.
Tills jag blev gravid, då blev hon bara helt
off, borta.
Jag får helt enkelt bli en ensamstående mamma.
Det är inte hela världen.
Hur länge är det kvar innan hon, din…?
Min fru?
-Ja, innan hon ska föda. -Det är när som helst nu.
Åh, fan.
Jag tror inte att jag vill ha den här lägenheten.
Är du den veliga typen?
Jag är ingen velig typ så,
men jag vill inte ta ett så stort beslut utan att pappa har kollat att den är okej.
-När skulle han komma, då? -Han kommer inte.
-Nähä? -Han är dement.
Åh, fan.
Hälften av tiden minns han inte vem jag är.
Andra hälften tror jag att han låtsas känna igen mig
så att jag inte ska bli ledsen. Men han var världens bästa pappa.
Jaha.
Det är inget fel på den här lägenheten.
-Du sa ju att det var mögel överallt. -Det är det inte.
Det är bara ytskikt som måste fixas, men det är lätt ordnat.
Jag kan inte fixa ytskikt, så det är skit samma.
Jag kan visa hur man gör. Det är lätt.
Vadå? Ska du visa mig hur man gör ytskikt?
Ja, det kan jag.
Okej. Okej.
Det kan jag faktiskt. Jag är jävligt bra på sånt.
-Det vill jag se först. -Ja, akta dig, du ska få se. [skrattar]
Ursäkta mig, har du sett den här kvinnan?
-Nej, tyvärr. -Okej, tack.
[telefon]
-Ja? -Tja. Har du hittat Ro?
Nej, jag letar fortfarande.
-Hur är det med Julia? -Barnet är på gång.
-Hon håller fan på att föda. -Hur långt är det mellan värkarna?
-Släpp mig!
-Hur långt är det mellan värkarna? -Jag vet inte, det gör skitont.
-Du hör själv. -Hon måste till BB.
Vad gör jag? Ska jag ringa ambulans eller vad gör jag?
Ta ner henne till bilen och kör henne till BB så möts vi där.
-Vi måste börja gå nu. -Absolut, jag ska bara hämta min jacka.
Skit i din jacka! [stönar av smärta]
-Tjena. -Hej, tjena.
-Har du sett den här kvinnan? -Nej. Lou?
Du, Milou, har du sett henne?
Är det mördaren?
-Mördaren? -Rånaren. Du vet vad jag menar.
Nej, vi behöver bara hitta henne.
-Vad har hon gjort? -Hennes fru ligger på BB och ska föda.
Jaha. Kolla pizzerian.
[Ro] Hur blir man en bra förälder, då?
Barn är inte så jävla ömtåliga som man kan tro.
-Nähä. -Nej, de är inte det.
Jag vet, för det var jag som var hemma med barnen när de var små.
-Va? -Ja.
Ja, jag vet. Jag är en jävla dinosaurie.
Jag tänkte mer att det måste ha varit ovanligare.
Ja, det var inte så jävla vanligt att män var hemma, men jag var det.
Anna-Lena tror att det var en uppoffring, men det var det inte.
Jag älskade varje sekund.
Men, har du inga barnbarn, eller?
En del tycker att jorden är överbefolkad och andra vill bara satsa på sin karriär.
Så nej, jag har inga.
Är det därför ni håller på med de här lägenhetsaffärerna?
Här försöker jag vara schysst,
och så sitter du och anklagar mig för att ha ett tomrum i mitt liv.
Jag har inget tomrum i mitt liv.
-Nej, precis så här vill jag ha det. -Förlåt, jag menade inte så.
Vad fan… Vad fan sitter jag och säger för skitsnack?
För i helvete. Det är slut med allt. Med Anna-Lena, med lägenheterna…
Jag menar, vem fan hyr in en medeltidsknullande kanin
bakom ryggen på sin man? Vem fan gör det?
-Ja, det är helt jävla sjukt. -Helt sjukt.
Men hon måste älska dig riktigt mycket. Tänk, hon gjorde ändå det.
Nej, hon litar inte på mig, det är det.
Hon tror inte att jag kan förhandla priset på lägenheten, utan anlitar ett pervo.
Tror du att hon gör det för att hon inte litar på dig?
-Handlar det om det? -Ja.
Men är de här lägenhetsaffärerna för hennes skull eller för din skull?
Det är för vår skull. Det är viktigt för oss båda, det är…
Det är vårt gemensamma projekt. Det är hennes bebis också.
Tror du på det där själv?
[dörren öppnas]
[Jim] Ro!
Den här dagen blir bara bättre och bättre.
Ro…
Du måste följa med mig.
Du kan inte bara stolpa in här utan anledning…
-Vad pratar du om? -Hon har rätt till en advokat.
Hon ska bli mamma. Nu.
-Jävlar, vad säger du? -Vattnet har gått. Kom nu.
Det här fixar vi, jag följer med. Nu sticker vi.
Ge mig notan, snabbt.
Det är jättefin andning, Julia. Jättefint.
-Hur går det? -Det är i full gång här inne.
Jag trodde att hon skulle föda i bilen. Jag hade panik.
Ro, titta på mig.
Vad är det du inte skulle klara av?
Du tycker väl att det är omöjligt att bli en bra förälder
efter allt din pappa har gjort. Jag fattar det.
Jag har en jävligt bra checklista för blivande föräldrar. Vill du höra den?
-Kommer du att ge barnet kärlek? -Ja.
Bra. Check.
Det är den viktigaste boxen.
Okej. Kommer du att försöka ge barnet trygghet?
-Jag vet inte om jag kan göra det. -Det är klart att du kan.
Mår barnet dåligt plockar du bara upp det i famnen
och klappar om det och kramas lite. Det grejar du väl?
Check, bra. Då är det bara sista boxen kvar.
Kommer du att berätta sagor och sjunga sånger
och säga att allt, lilla barn, kommer att bli bättre i morgon?
-Ja. -Check. Då så.
Då har du klarat av alla jävla boxar.
Grattis. Det är ju jackpot som mamma, för helvete.
Du kommer att bli en tiopoängsmamma.
-Det kommer att gå så bra. -Julia kanske inte tycker det.
[Jack] Det var det enda hon pratade om hela vägen hit.
"Var är Ro? Barnet får inte komma utan Ro." Hon pratar oavbrutet om dig.
[Roger] Där ser du.
Du klarar det här. Gå in nu. Det kommer att gå jättebra.
Bra. Bra där.
-[sköterska] Bebisen mår jättebra, Julia. -[Julia] Okej.
[sköterska] Då förbereder vi för epidural. Jag går och ringer på narkosläkaren.
-Är det du som är Ro? Välkommen. -Hej.
Hej.
-Hej. -Hej.
Förlåt, Julia.
Julia. Jag älskar dig jättemycket.
Jättemycket.
Du kommer att bli en jättebra mamma, och jag ska göra mitt bästa.
Jag ska verkligen göra det.
Jag kommer att ta hand om barnet så gott jag kan, du vet.
Jag kommer att sjunga barnvisor, läsa sagor…
Jag ska… Vi klarar det här.
-Jag ska verkligen vara där. -Ro!
Ja?
Jag älskar dig jättemycket.
Men om du inte håller käften nu kommer jag att behöva slå till dig.
-Förlåt, jag kan gå om du vill. -Nej, håll min hand.
[Julia skriker av smärta]
-Blir du kvar, eller? -Ja, absolut.
Bra.
-Hej. -Adjöken.
[Jack] Fan, jag var helt skakis. Jag fick panik.
[Jim] Ja, det här är inte lätt att vara med om.
[ytterdörren öppnas]
Roger?
-Var har du varit? -På sjukhuset med Ro och Julia.
-Barnet har kommit, det blev en pojke. -Jaha.
Vi borde skicka blommor.
Jag tänkte fråga dig en sak.
Gud hjälpe oss om du ljuger för mig nu.
Tycker du om att renovera lägenheter?
Det är klart att jag gör. Det är ju vårt gemensamma…
Sluta ljug nu, för fan. Är det vad vi har blivit?
Två människor som ljuger för varandra?
Nej. Jag tycker inte om att renovera lägenheter.
Okej.
Om du fick välja nu, skulle du vilja åka till Ikea nu?
Nej.
Aj, fan.
-Varför har du inte sagt nåt? -Du blir så glad av att åka till Ikea.
-Jag älskar att göra dig glad. -Vad gör dig glad, då?
Jag vet inte, men det spelar ingen roll.
För helvete. Hur jävla egoistisk kan man bli?
Ska inte jag få göra dig glad nån gång?
Bio, kanske, men det är inte viktigt, Roger.
Hämta tidningen, så ser vi om det är nåt du vill se.
-Nu? -Ja, visst.
Vi hinner med 9-bion. Om du vill, alltså.
-Vill du det? -Ja.
[Anna-Lena snyftar]
-Akta näsan. -Förlåt.
Vi kan till och med se ett relationsdrama om du vill.
-Nej. -Jo, nu ser vi ett relationsdrama.
Pappa.
Nu har jag det.
Ingen nämner mäklaren överhuvudtaget, i nåt förhör.
Oredsson? Vad menar du?
Ingen nämner henne i förhören överhuvudtaget.
Alla pratar bara om de här sju, plus rånaren då.
Men det var åtta personer som lämnade lägenheten.
-Det är klart att det är hon. -Varför då?
Hon har motiv: pengar. Mäklarfirman Läget har inte sålt ett objekt på ett halvår.
Om jag inte minns fel är hennes personliga ekonomi åt helvete.
Hon är rånaren, och hon smet ut med gisslan.
[Roger] Vilket pådrag. Herregud.
["Big Hearted" spelas]