SERIÁL NETFLIX
Počkejte!
Co to děláte?
Nechcete skočit, že ne?
Jmenuju se Jack. A jak vy?
Můj táta Jim je policista. Poradí vám, když máte problémy.
Můžete s ním mluvit. Zavolám mu.
Mohl bys to odnést do banky?
Když slíbíte, že neskočíte.
Tak jo.
Ne!
ÚZKOSTI A JEJICH LIDÉ
- Ahoj. - Dobré ráno, tati.
- Běželo se ti dobře? - Jo, bylo to osvěžující.
- To jsem rád. - Jo.
- Příště se přidej. - Koleno mi to nedovolí.
- Koleno? - Ano.
Nemůžeš se pořád vymlouvat na koleno, už je to…
Proč ne? Celé roky mi to procházelo.
Co když musíš někoho pronásledovat? Třeba vraha.
Když někdo někoho zabije a utíká. Co uděláš?
- Ty bys ho nehonil? - Ne, od toho mám tebe.
Zavolám si vysílačkou posily a ty pak poběžíš za tím vrahem.
Budu si sedět a štěkat povely.
Nebo se můžeš naučit běhat.
Co děláš zítra?
No, vlastně
asi tu budu s tebou.
To je milé.
„Stejně jako loni.“
Fakt doufám, že ne.
Přemýšlím o ségře.
Pokud si vzpomínám,
byl jsi celý večer nevrlý, že se Jill neukázala.
Zítra potřebujeme něco dobrého na zub. Je Silvestr.
Jasně.
- Po práci vyrazíme nakoupit. - Domluveno.
- Bezva. - Jasně.
Skvěle.
- To voní hezky. Dám si sprchu. - Dobře.
PROHLÍDKA BYTU
Ale ne! Sakra!
- Jich se neboj. - Nevidíš, že je těhotná?
Těhotné ženy jsou iracionální. Všechno nám zkazí.
Dokud se budeme držet plánu, bude všechno v pořádku.
Nikdo to neumí líp než ty.
No jo.
Jasně.
Klid. Je to přímo tady.
Tohle může být naše poslední šance.
Zdravím.
Přišla jste sama?
Ano.
Pro jednoho je to velký byt.
Proboha.
- Zdravím. - Ahoj.
Není to příliš…
Není to vzadu moc krátké?
- Tady dole. - Nech toho, Jacku.
Když se necháš stříhat jednou za půl roku,
nemůžeš čekat, že to jenom trochu zastřihnu.
Brzo bys měl vlasy po zadek.
- Podívej na tátu. Vypadá skvěle. - Jistě, ale nejsem na to zvyklý.
Je fajn, že Jill přijede,
abyste strávili Silvestr společně.
Počkej, Jill?
Moje ségra dorazí?
Jo, sakra, promiň. Tvůj táta mi to řekl.
Co říkal? Koupil jí lístek, nebo jí poslal peníze?
Nevím, ale nezlob se na něj.
Chce, abyste byli spolu.
Můžeš přijít nejprve sem, zkrášlím ji.
Hned ty peníze převedu. Uvidíme se kolem čtvrté.
- Hezký. Jiný. - Tati.
Zase jsi poslal Jill peníze?
Ano, přijede dnes odpoledne.
Sedne na vlak ze Stockholmu. Chce to oslavit s námi. Jsem rád.
Uvědomuješ si, že ani tentokrát nepřijede?
Víš to, že jo?
Myslel jsem, že si uděláme pusinky se smetanou a čokoládou.
Takže…
peníze použije na nákup drog. Vždycky je to stejné.
- Stalo se to tisíckrát. - Ne!
Zněla velmi šťastně a živě. Přijede. A dost řečí, jasný?
- Poslouchej mě, tati. - Už ani slovo!
Copak nechápeš, že tím, že jí posíláš peníze,
podporuješ její závislost?
Jak můžeš mluvit o své sestře tak negativně?
Vezměte si lístek.
Promiňte, můžete…
Já… Já nemám žádné peníze!
Nejsou tu peníze!
BEZHOTOVOSTNÍ BANKA
Jsme bezhotovostní banka.
Žádné peníze, no dinero!
- Je to tvoje vlastní krev! - Chybí mi skutečná Jill.
Děngy nyet!
Nemám peníze! Prosím, nechci umřít!
Naposledy odjela už po dvou dnech.
- Panebože! Je tam lupič… - Souhlasil jsi, že půjde na léčení.
Nemám peníze, přísahám!
- Pomoc! - Došlo k loupeži!
- Jacku, Jime, loupež! - Promiň, já ti to zaplatím.
- Ne tam, za vámi! - Cože?
V bance je lupič! Támhle!
Honem!
- Počkej, možná je ozbrojený! - Policie! Stůj!
Pomoc, přepadli mě! Mířil mi pistolí na hlavu!
Je ozbrojený! Jacku, počkej!
- Jen klid. - Honem, poběž! Ty máš zbraně!
Stůj! Policie!
Je tam. Co budeme dělat?
Sleduj vstup. Zavolal jsem posily.
- Oběhnu to zezadu. - Jo.
Jacku.
- Díky. Běž od těch dveří. - Jasně.
Vypadáš jako trotl. Můžu ti ostříhat druhou stranu?
- Teď ne! Ustup, prosím. - Ustoupit?
Zezadu se tam nedostaneme?
Au!
- Sakra! - Slyšeli jste! Dál!
- Co budeme dělat? - Cecilie, můžeš sem přijet?
Kousek od náměstí Stortorget.
Není to tu trochu zatuchlé, Rogere?
- Že ano? - Možná máš pravdu.
Slyšelas, Julie? V tom bytě je plíseň.
Promluvíme si s realitkou. To v inzerátu nebylo.
PROHLÍDKA BYTU
Jak by za ten byt mohli chtít čtyři miliony?
To je vydřidušská cena.
- Co je to za zvuk? - Naštěstí už tu nebydlí děti.
Tomu říkám rychlá prohlídka.
- Pro malé děti je to nebezpečné. - I pro dospělé.
- Ne! - Loupež! Přišel nás okrást!
Ne!
Co to sakra bylo? Co to…
Odkud to jde?
- Nestřílej! - Hlavně klid!
- Nestřílejte. Máte peníze? - Vypadám snad jako drogový dealer?
Všichni na zemi! K zemi!
Má těhotná žena nemůže ležet na podlaze!
- Dělejte, co říkám! - Není to věc!
Tak se to prostě dělá! Na zem!
Nastalo to nejhorší, má rukojmí.
Co budeme sakra dělat?
Musíme zjistit, kdo tam bydlí a evakuovat budovu.
- Jime, co se děje? - Ahoj, Cecilie.
Asi tam máme rukojmí.
Zavolej realitce a zjisti, kolik lidí je na prohlídce.
- Ať ti lidé ustoupí! - Jasně.
Jacku, máš na starosti sledování a zabezpečení oblasti. Začni tam.
Jonssone, pojď se mnou.
Co se děje?
Zatím žádné vyjádření. Ustupte, prosím!
- No, něco se děje. - Teď o tom nemůžu mluvit.
- Jen krátký komentář? - Řekl jsem ne, jasný?
- Já něco vím. - Povídejte.
V bance byl lupič.
- Došlo k přepadení banky? - Ano, pište si. Měl zbraň.
- Pak utekl z banky. - Utekl?
Ustupte!
- Pojďte sem, prosím. - Viděla jsem venku Jacka s Jimem.
Křičela jsem, ať se otočí.
Stáli tam a nic neudělali?
Celé jim to uniklo. Otočili se, až když jsem křičela.
Nemůžeme dovnitř. Potřebujeme kód ke dveřím. Ulice Järngatan 1.
- Dobře? - Vzadu to už hlídáme.
- Mluvil jsi s realitkou? - Ne! Čekám na kód ke dveřím.
- Ro… - Bude to v pohodě.
- Nechte toho. - Pšt.
Říkám vám, nechte to.
Jen klid. Všichni položte mobily na zem!
Položte je na zem!
Vyndejte všechny mobily! Nechceme žádné hrdiny!
Nikdo si nehrajte na hrdinu.
- Přestaň. Dost! Dolů! - Co?
- Bomba. Tamhle. - Proč by tam byla bomba?
- Myslím, že je to bomba. - Proč jako?
Vypadá to jako bomba. Podívej se sám!
- Musíme zavolat pyrotechniky. - Ne. Kašli na to.
Nikam nepůjdeš!
Může to být bomba, kterou tam nastražil ten lupič.
Neudělali jsme ze sebe už dost blázny? Jdeme!
Musíme počkat. Nemůžeme nic dělat.
Rukojmí se tam zabarikádoval a u schodů je bomba.
Nemůžeme tam jít.
- Ne, nemá žádné požadavky, ale… - Na. Čaj.
Díky. Jak dlouho to bude trvat? Hodinu, nebo víc?
- S kým to mluvíš? - Cože?
- S kým to mluvíš? - Vydržte.
S policí ve Stockholmu. Budou tu za dvě hodiny. Musel jsem…
Tady Jim Johansson. Jsem policista už 30 let.
Tady Bosse. Zásahovka už jede, vydržte.
Jo, jsme v klidu. Všechno je pod kontrolou.
Do hajzlu!
- Jsi v pořádku? - Ustupte. Ustupte!
Ustupte! Není to bezpečné!
- Ustupte! - Zvětšit kordon.
- Ustup, sakra! - Běžte!
Do prdele!
Haló… Haló?
- Zmáčkni tlačítko na straně. - Jo.
Tady Jim Johansson! Jsou všichni v pořádku?
Proč jsi zavolal policii ze Stockholmu? Všechno je pod kontrolou.
Potřebujeme někoho, kdo ví, co dělá.
- O tomhle nic nevíme. - Já mám dost zkušeností.
Tady zase Jim Johansson. Prosím potvrďte, že se nikomu nic nestalo.
Můžete nám dát znamení?
Potvrdit nám to?
Tak jo.
Co budeme dělat?
Počkáme.
Únosci dřív nebo později vznesou požadavky.
- Už je čtvrt. - Počkáme ještě chvíli.
Myslím na Jill.
Touhle dobou už tu měla být.
Sakra. Tati, promiň,
že jsem na tebe křičel, ale musíš si přiznat, že nepřijede.
Tak to je. Je lepší
to prostě přijmout.
Je to pro mě tak těžké.
Nechápu, proč by mi lhala.
Ne, ale…
tohle prostě není ona.
Musíš si to pamatovat. Musí se z těch drog vyhrabat.
- Jinak nikdy… - Jen jí chci pomoct.
- Já… - Já to chápu, tati. Naprosto to chápu.
Chceš pomoct, ale nemůžeš.
Tohle je k ničemu!
Jen tu sedíme a čekáme a nemůžeme nic udělat!
Proto je důležité umět zvládat stres a být trpělivý.
Jistě, ale…
Možná tam začne střílet. Může se stát cokoli.
- Musíme… - Jen klid.
Odvolej policii ze Stockholmu. Zvládneme to sami.
Ty a já, Jacku. Zvládneme to.
Že jo?
Je tam ozbrojený únosce.
Není známo, kolik lidí v bytě je.
Uplynula už víc než hodina a nebylo možné…
Něco nového, Jime? Co se děje?
Šel jsem na záchod, to je vše.
- Kolik je hodin? - Čtvrt.
Někdo vychází na balkon.
Lupič nás chce kontaktovat.
- Jen klid. - Jasně.
Do háje!
Co budeme dělat?
Haló? Jim Johansson.
- Vybila se ti baterka. - Do hajzlu!
Tady Jim Johansson! Prosím potvrďte, že jste v pořádku!
Ano.
- Au! - Co to bylo?
Něco mě trefilo do obličeje. Sakra! Pěkně to bolí.
Co to krucinál bylo?
Limetka? Co to tam sakra dělají?
Chce pizzu.
Co? Pizzu?
Jeho požadavek.
- Dáme mu ji? - Jistě. Tak navážeme kontakt.
Půjdu ji objednat! Ty hlídej!
- Co se děje? - Někdo po mě hodil limetku.
- Táta jim objednává pizzu. - Aha.
Zkusím se dostat tam, abych měl lepší výhled na byt.
- Ustupte, prosím! - Jack!
Teď nemůžu mluvit. Bez komentáře.
- Čtyři pizzy capricciosa. - Musím vás… Omlouvám se.
- Pán je na řadě… - Já vím.
Jedna kebabová pizza. Prosím, buďte zticha.
Jedna jungle pizza. Bez šunky, ale přidat buráky.
Jedna tuňáková bez cibule a dvě houbové. Zvládnete to?
- Nemáme pizzu s kebabem. - Použijte šunku a trochu víc ji opečte.
Zatraceně!
Šoupněte je do trouby.
Můžeme ty krevety sundat? Nechtějí je. Přečtěte to.
- Žádné krevety, že? - Promiňte.
- Můžu si vzít jednu z nich? - Ne, nemůžete!
Potřebuju osm pizz, pronto!
Ahoj. Je tvoje máma nebo táta doma?
Ne.
Můžu na chvíli dovnitř?
- Musím se podívat z okna… - Ne.
Je to vážně důležité. Jsem policista.
Co když jste starý šmírák?
Pizzy dorazily. Jim je tam nese. Přepínám.
- Jacku, co se děje? - Teď nemůžu mluvit.
Promiňte.
- Proč jsi ho nechala jít nahoru? - On je šéf.
Ale je tam bomba.
Starej blázen.
Tati!
Tati?
Co to sakra děláš? Neměl jsi chodit nahoru.
Takže?
Mluvil jsem s lupičem.
- Co říkal? Jak vypadal? - Měl na sobě kuklu.
Jen jsem doručil pizzu.
- A co jinak? Byl někdo zraněný? - Ne, všichni jsou v pořádku.
- A propustí rukojmí? - Má ještě jeden požadavek.
Chce odpálit ohňostroj. Pak budou rukojmí propuštěni.
Vydrž. Nejdřív pizza a teď ohňostroj? Proč?
- O co mu jde? - Já nevím.
Ale proč jsi tam šel? S tou bombou to bylo riskantní.
Naštěstí jsme nezavolali pyrotechniky.
Není to bomba, ale vánoční světýlka.
A odvolej tu policii ze Stockholmu.
Když uděláme, co chce lupič, bude to v pohodě.
Potřebuju sehnat ohňostroj.
Dobře, ale…
- To je perfektní. - Ano.
- Je to pořádná řachanda? - To doufám.
- Paráda. - Jo.
Jacku? Přijede policie ze Stockholmu
a ty vypadáš jak oškubaná slepice.
- Nemůžu tě dostříhat? - Teď ne.
Budu rychlá, slibuju. Jen se posaď, ať se můžu podívat.
- Dobře, ale rychle. - Není to hrozný…
Máš zapalovač?
- Odpálíš to? - Jasně.
Už jdou, tati! No tak, už vycházejí!
- Počkej! Vydrž ještě! - Teď ne! Jdi dál!
- Kolik jich je? - Já nevím.
Šest? Nebo je někdo za nimi?
Nech toho! Alespoň na chvíli!
Je jich šest, ne? Je tam i pachatel?
Ne. Není.
Uhněte! Odstupte!
Neodvolal jsi je?
Ne, protože tam má rukojmí a my to sami nezvládneme.
Jaký je stav?
Myslím, že jedete zbytečně, rukojmí už propustil.
- Vážně? - Už jdou. Vidíte?
- Rukojmí jsou propuštěni. - Musíme se o ně postarat.
Potřebuju pomoc.
Přivezli sebou celý arzenál.
- Ve druhém patře, že? - Ano.
- Na severní straně. - Ano, nahoře, ve druhém patře.
Jdeme dovnitř. Podezřelý je ozbrojený.
- Je jich hodně. - Druhé patro. Jednotko 14-02.
- Dobře. - Co to děláte?
- Nechal jsem tam hlavu od kostýmu. - Jistě.
Potřebuju ji zpátky.
- Musíme jet na policejní stanici. - Co když nemám čas?
Jime, v bytě vidím pohyb. Může to být ten podezřelý.
Lupič je možná stále v bytě.
Rozumím.
Policie!
- Nalevo čistý. - Nalevo čistý, rozumím.
- Napravo čistý. - Čistý, rozumím.
- Je to čistý. Nikdo tu není. - Nikdo? To není možné.
- Když není, tak není. - Nemohli to prohledat pořádně.
Je tam zadní vchod.
- Neměl jsi je volat. - Fakt nikdo?
Cecilie, určitě jsi někoho viděla v okně?
No, možná…
Nejsem si jistá, jestli to byl člověk,
ale myslela jsem, že se tam něco hýbe.
Něco tam bylo, ale asi ne postava.
- Nemůžu to potvrdit. - Nemá Cecilie astigmatismus?
- Nebo šedý zákal, není krátkozraká? - Já nevím.
Možná to byl vítr.
Tamhle vedou dveře na schodiště. Sledovali jste je?
Sledujeme zadní vchod do budovy.
- Vy tomu tady velíte? - Ano, no…
Ne, tady velím já.
Můžete si střihnout a dohodnout se,
kdo je tu král packalů.
Omluvte mě.
Než odejdu, musím vám pochválit senzační účes.
Opravdu zajímavý. Velmi slušivý…
Patka ležérně hozená přes váš dětský obličej
a ten střapatý knírek… Jedinečný styl.
- Kdo vás stříhá? - Milou.
Milou? Šikovná kadeřnice.
Opravdu luxus.
Nashle.
Nech to plavat.
Vezu rukojmí na stanici.
Nikoho nepouštěj. Musíme všechny vyslechnout.
Musíme byt zapečetit. Na podlaze je krev
a tu zbraň musíme dát technikům. Zařídíš to?
- Jasně, žádný problém. - Bezva, hned tam budeme.
- Řekni Milou, ať vezme nůžky. - Jistě.
Dobře, vezmu si Annu-Lenu, Ro, Estelle a Rogera.
Ano? Ty si vezmeš Saru, Julii, Mariu a Lennarta a chlápka v pyžamu.
Chlápka v pyžamu? Toho v kostýmu králíčka?
- Vyslechneš ho? - Jo, vyslechnu králíka.
- Pošleš dovnitř Ro? - Jistě.
Už mě kdysi přepadli. Prostě udělej, co ti řeknou.
Nedívej se jim do očí, můžou to vzít jako provokaci.
- Ano, ale musela jste něco vidět. - Ne, koukala jsem na zem.
Povězte mi, co si pamatujete.
Museli jsme ležet na podlaze a já byla otočená ke zdi.
To je mi líto.
Můžete mi toho únosce popsat?
Jak jsem už řekla, koukala jsem dolů.
Pamatujete si na nějaký detail?
Parkujeme na ulici. Nezaplatili jsme parkovné.
Parkovné?
Zaplatí za nás město pokutu,
když jsme byli rukojmí? Prosím?
- Jak vypadal? - Já si na nic nepamatuju.
- Byl vysoký nebo malý? - Vůbec si to nepamatuju.
Myslím, že pod kuklou měl plnovous.
O tom se ještě nikdo nezmínil. Jste si jistá?
Možná si ho pletu s tím chlápkem v minimarketu.
Taky nosí černé oblečení.
Vy jste ho také neviděla, co?
- Ne. - Děkuji. To pro dnešek stačí.
- Popište mi jeho tvar těla. - Měl pivní břicho a velký zadek.
Proč máte ten kostým?
- Proč jste vy v uniformě? - Protože jsem policista.
A já jsem králíček.
Víte, kde byl pachatel, když jste mohli opustit byt?
Jsem si jistý, že tam ještě byl.
- Aha. - Jacku, pro dnešek končíme.
- Dobrá. - Víc nevím.
Nashle.
Už se těším domů.
Dneska mám dost.
- Musíte být unavené. - Jsme v pořádku.
Byl to dlouhý a traumatický den pro nás všechny.
Brzy budete moct odejít, jen vás musíme
ještě na chvilku vidět v čekárně.
Pojďte se mnou.
Dobrá.
- Takže… - Dobře.
Někdy je snazší si vzpomenout za určitý čas.
Přes Silvestra si to prosím ještě jednou pořádně rozmyslete.
Někdo musel vidět víc, než co jste nám řekli dnes.
Všichni jste se jistě snažili nám pomoct.
Děkujeme za váš čas.
- Můžeme už jít? - Jistě.
Děkujeme.
Všem se vám opět ozveme.
Děkuji.
- Šťastný nový rok. - Vám také.
Kristepane.
Co to takhle brát někdy v klidu?
- Jak to myslíš? - Jsou to lidé.
Mám to brát v klidu?
- Ano. - Ale…
Já na to přijdu, bez ohledu na to, jak složité to pro ně je.
Já toho pitomého lupiče dostanu, to si piš.
Překlad titulků: Lucie Mandziuková