Kuule minua, Odin -
kaikkien jumalten isä.
Kutsu koolle varjot menneiltä ajoilta -
jolloin nornat määräsivät ihmiskohtalot.
Kuule prinssin kostosta -
joka ratkeaa Helheimin porteilla.
Prinssin, jonka kohtalo on Valhalla.
Kuule minua.
POHJOIS-ATLANTTI
895 jKr.
Hän on tullut.
Äiti! Isä on tullut!
Älä ikinä tule kamariini kutsumatta.
Kuningas, valtiattareni, kuningas!
Tule.
Odin toi hänet kotiin.
Terve, Korppikuningas!
Terve, Sotakorppi!
Terve, herrani!
Terve, Sotakorppi.
Terve, valtias!
Eteenpäin, veli.
Vauhtia.
Terve, kuningas Aurvandil Sotakorppi!
Kuin taistelukoira isäntänsä luo -
palaan kuningattareni kutrien huomaan.
Olemme iäti toisiimme sidotut, herrani.
Prinssi Amleth -
olet liian vanha lapsena kohdeltavaksi.
Terve, herrani kuningas.
Mutta...
Isä ei ikinä ole liian vanha syleilemään.
Olen kaivannut sinua, poikani.
Eikö veljesi suo meille seuraansa?
Älä Fjölniriä murehdi.
Hän on pian kanssamme.
Löysin tämän prinssin kaulasta -
mutta se kuuluu tälle prinssille.
Kanna sitä ja muista minua.
Kiitos, isä.
Kuninkaani.
Fjölnir.
Fjölnir on palannut.
Julmuri on saapunut.
Terve, herra kuningas.
Tarjoa kiihkeälle surmaajalle malja -
jonka voin hänelle nostaa.
Ottakaa maljani vastaan.
Valtiattareni.
Kuningattaren malja suo antejaan useille.
Millä metallilla saa tuoksuvan siemauksen?
Heleällä hopealla vai raskaalla raudalla?
Vaiti, senkin koira!
Frej'n nimeen, panettelet kuningasparia!
Älähän nyt, veli.
Se oli silkkaa pilaa.
Heimir on pahasuinen, mutta ystäväni.
Tule, veli.
Hän kaipaa turvaasi minua enemmän.
Thórir.
Thórir, poikani!
Veljelleni Sotakorpille!
Hrafnseyn kuningaskunnalle!
Skool!
Vihollinen sai maistaa maksaani.
Oletko haavoittunut?
Amlethista oli jo tulla seuraajani.
Katselin hänen viattomuuttaan tänään.
Häntä pitää valmistella tulevaan.
Hän on vasta lapsi.
Isoisästäni tuli kuningas samassa iässä.
Se oli eri asia.
Hänen oli ensin tapettava setänsä.
Et ole nähnyt kuningatartasi ikuisuuteen.
Tule.
Johdatan sinut vuoteeseemme.
Ei.
Rukoile, että pääsen vielä sotimaan -
kun olen kukistanut haavan.
En suostu kuolemaan sairauteen -
enkä elämään kunniattomana harmaapartana.
Minun on kuoltava miekkaan.
Aion kuolla kunniallisesti.
Älä huoli.
Sinä kuolet taistelussa, herrani.
Valhallan portit odottavat sinua.
Kuljin saman polun isäni kanssa -
ja hän oman isänsä kanssa.
Nyt tämä on meidän polkumme.
Odin.
Älä pelkää, Amleth. Tee kuten minäkin.
Kuka haukkuu?
Jumalten kuninkaan sudet...
...vaiko kylän kulkukoirat?
Kuunnelkaahan, te kaksijalkaiset koirat.
Juokaa näkyjen ja tiedon simaa.
Näette, mitä on kunnian elämä ja kuolema.
Näette, mitä on tulla surmatuksi -
ja kuolemassa valkyrioiden palkitsemaksi.
Ne kantavat teidät Valhallan porteille.
Olette ihmisiksi halajavia koiria.
Todista, ettet ole koira.
Olet ihminen ja syöt kuin kuningas.
Entä sinä, pikku pentu? Mikä sinä olet?
Haistan nokkelan oppilaan.
Tulee olla valppaana, missä kulkeekin.
Vihollinen voi vaania näkösälläkin.
Kyllin viisas on tarvittaessa typerys.
Tarvittaessa typerys.
Miten Odin menetti silmänsä?
Selvittäessään naisten saloja.
Unohda naisten salat ja kuuntele heitä.
Naiset tuntevat miesten salaisuudet.
Nornat, jotka kehräävät kohtalon kaivolla.
Elä kunniallisesti.
Varjele sukuasi. - Varjele sukuasi.
Tiedätkö, mitä se tarkoittaa, Amleth?
Jos kuolen vihollisen miekkaan -
kostat puolestani tai elät iäti häpeässä.
Minä lupaan, isä.
Miekkani lepää vasta kun pää on poikki!
Elä ikuisesti vailla pelkoa.
Et voi paeta kohtaloasi.
Vanno.
Minä vannon.
Tämä on viimeinen heikkouden kyyneleesi.
Saat sen takaisin kun kipeimmin tarvitset.
Nyt saat katsoa kuin mies.
Tule lähemmäs, Amleth.
Näe veressämme kuninkaiden sukupuu.
Isä!
Pakene!
Käykää kiinni vain, senkin rakit!
Luot veljeesi ihmettyneen katseen.
Arvasin sen.
Et ole ennen katsonut äpärää silmiin.
Näet, miten sukkelasti miekkani heilahtaa.
Iske, veli. Iske.
Ryöstetty sormus -
ei tee puoliverisestä kuningasta.
Se on märkä verestäni -
ja liukuu pian kädestäsi kuin käärme.
Kuningaskuntasi kaatuu.
Vainotkoon tämä hirmuteko öitäsi -
kunnes kosto ilottelee kuolemallasi.
Iske.
Iske!
Valhallaan!
Kuningas Aurvandil on kuollut!
Eläköön kuningas Fjölnir!
Terve, herra kuningas!
Tuokaa minulle pojan pää!
Hajaantukaa.
Vauhtia! Oikealle.
Etsin hänet.
Tuolla. - Tukkikaa häneltä tie!
Teen sen hitaasti.
Terve, Fjölnir Veljetön.
Terve, kuningas Fjölnir.
Kuningas Fjölnir löysi kuningattaren.
Fjölnir! Herrani.
Poika!
Poika.
Se pieni poika on kuollut.
Kuolleena meressä.
Upposi kuin kivi.
Kostan puolestasi, isä.
Pelastan sinut, äiti.
Tapan sinut, Fjölnir.
Kostan puolestasi, isä.
Pelastan sinut, äiti.
Tapan sinut, Fjölnir.
Kostan puolestasi, isä.
Pelastan sinut, äiti.
Tapan sinut, Fjölnir.
Kostan puolestasi, isä.
Pelastan sinut, äiti.
Tapan sinut, Fjölnir.
RUSIN VALTAKUNTA
VUOSIA MYÖHEMMIN
Karhun mielenne palavat ihmisruumiissa.
Fenrir-suden pojat vapautuvat lihastanne.
Sudet ulvovat Odinin myrskyssä.
Soturit kaatuvat karhun kynsien iskiessä.
Taistelemme tiemme Valhallaan!
Kunnes palaamme ihmishahmoon -
juomme pelottomina vihollisverta.
Yhdessä raivoamme sotatantereilla!
Sodan jumala määrää meitä.
Muuntukaa, veljet.
Herätköön raivonne, berserkit!
Valhallaan!
Mitä sinä nyt? Tule nyt.
Tule.
Sinne vain, vanha haahka.
Villeistä saa hyvää tavaraa -
vai mitä, Björnulfr?
Saalis oli hyvä.
Parempi kuin koskaan.
Kun löysimme sinut pentuna -
tiesin, että sydämesi on kylmää terästä.
Liian heikko!
Tahdon vahvoja, en heikkoja.
Äiti!
Soita, senkin torvi.
Hiiviskelet varjoissa, kansani surmaaja.
Piiloudu.
Vaikka veljesi ryöstivät silmäni...
...minä näen sinut.
En ole kenenkään veli.
Ei riitä, ettei itke lain, prinssi Amleth.
Prinssi, joka hylkäsi kohtalonsa.
Peto, joka ei välitä mistään.
Joka puristaa kyyneleet miesten silmistä.
Muista -
kenen takia vuodatit viimeisen kyyneleesi.
Muista vala vääryyden korjaamisesta.
Muista Korppikuningas. Muista.
Muista.
Siinä on suolainen meri -
jolla sinun pitää seilata maailman ääriin.
Se ruokkii vihan kylmää virtaa suonissani.
Se johtaa sinut pohjoiselle saarelle -
jolla pulppuaa palava järvi -
joka syöksyy mustan vuoren huipusta.
Sinne hukutan isäni tappajan.
Seuraa naarasketun häntää -
ikiaikaisen asumukseen.
Löydät raivoosi sopivan kohtalon miekan.
Miksi kerrot kohtaloni, noita?
Missä tuhon tiesi päättyy -
eräs toinen aloittaa matkansa.
Naiskuningatar.
Vapauta minut.
Et voi paeta nornien kehräämää kohtaloa.
Tiehesi!
Nämä orjat viedään Uppsalaan.
Nuo viedään markkinoille Kiovaan.
Lähettäkää nuo Konstantinopolikseen.
Ja nämä vahvat...
...lähetetään Fjölnirille Islantiin asti.
Kuka on Fjölnir?
Fjölnir Veljetön.
Hän tappoi veljensä -
häpeällisen kuningas Aurvandil Sotakorpin.
Tiedän hänet.
Miksi hänen orjansa lähetetään Islantiin?
Fjölnir hallitsee Hrafnseya.
Hän pakeni perheineen syrjäseudulle -
Norjan kuningas Haraldin vallattua maat.
Fjölnir tappoi veljensä turhan takia.
Nyt hän on lammastilallinen.
Isä.
Älä huoli.
Kun tapaan omistajasi, kiitän lämmöstä.
Tuokaa nuo kaksi köyttä.
Lampaan asusi ei naamioi sinua, viikinki.
Mitä sanot, loitsunlaskija?
Tekeydyt orjaksi -
ja peität kavaluutesi.
Näyttelet paimenelle lammasta.
Näytän paimenelle hänen kuolemansa.
Pidelkää rakista!
Tänne sieltä!
Pysytelkää pystyssä!
Ota kädestäni kiinni!
Sain sinusta otteen!
Kostan puolestasi, isä.
Pelastan sinut, äiti.
Tapan sinut, Fjölnir.
ISLANTI
Jonossa!
Ylös! Liikettä.
Tuonne päin.
Liikettä!
Jättäkää hänet mätänemään!
Lokit syövät hänet. Ne ovat nälkäisiä.
Liikettä, sika!
Miksi halusit tällaiseen pirun paikkaan?
Tämä maa on pahan tyyssija.
Kohtaloni on tuonut minut tänne -
etsimään sitä, mikä minulta vietiin.
Mitä niin?
Äiti, isä ja valtakunta.
Onko tämä sinun valtakuntasi?
Maani ryöstänyt petturi pakeni tänne -
kun toinen kuningas vei valtakunnan.
Lähden, kun olen kohdannut hänet.
Minä olen Koivumetsän Olga.
Minäkin vannon pakenevani tältä saarelta.
Kohtaat monia vihollisia.
Niin kohtaat sinäkin.
Mutta kohtaat heidät yksin.
Voimasi murtavat miehiltä luita.
Minun oveluuteni murtaa heidän mielensä.
Te kaksi! Suut tukkoon!
Kävelkää.
Miksi teemme tätä?
Mitä?
Tätä. - Mitä?
Tämä on orjatyötä.
Olet päällikkö.
Temppeli on sinun -
ja minä olen pyhän päällikön perillinen.
Kukaan ei tiedä -
onko seuraavana jouluna kuningas vai orja.
Kannattaa varautua kumpaan tahansa.
Orjuuden saa pidettyä loitolla -
näyttämällä olevansa yhtä vahva kuin orja.
Mutta kukaan ei katsele meitä.
Mene hakemaan heraa ja mieti sanojani.
Pidä kilpikäsi ylhäällä. - Koko ajan.
Etpäs. - Katsotaanpa vain.
Ei! Ei!
Fjölnir, herrani!
Lastinne saapui.
Näyttäkääpä sitten.
Missä loput ovat?
Ylös siitä!
Nouskaa. - Ylös, orjat!
Menkää riviin, paskiaiset.
Säälittävää.
Eivät pysty edes seisomaan.
He eivät kestä talvea.
Myykää heidät kaikki.
Antakaapa, kun katson tätä.
Olemme pitäneet huonompiakin.
En ole vaikuttunut.
Hän löyhkää.
Älä ikinä katso minua silmiin, orja.
Mikähän tuollaisen pedon nimi -
on rusien maassa ollut?
Minä olen Björnulfr.
Jo nimi kertoo karhun voimista.
Jos olet epäluotettava kuin susi -
lopetan sinut itse.
Pidämme tämän.
Muut voi viedä pois.
Mutta äiti tarvitsee kaksi keittiöön -
ja yhden pyykkäämään. - Vauhtia.
Ja kaksi miestä sadonkorjuuseen. - Olkoon.
Nuo kaksi keittiöön ja tuo pyykkäämään.
Nuo kaksi miestä pelloille.
Ja hänet myös.
Pitäkää käsivarret valkeina...
...ja hiukset pitkinä.
Aiotko kavuta ulos, Karhususi?
Vaikka pakenisit tilalta -
päätyisit kettujen tai selkieiden ruoaksi.
Tämä saari on karua erämaata.
Kannattaa yrittää nukkua.
Tiehesi!
Varasteleva paholaisnarttu.
Pois.
Mene pois.
Hus. Häivy!
Tiehesi siitä.
Kostan puolestasi, isä.
Pelastan sinut, äiti.
Tapan sinut, Fjölnir.
Tähän.
Mene käymään kusella.
Tuonne.
Pysähtykää siihen.
Sinä siinä! Työhön siitä.
Etkö yhtään ajattele?
Käänny ympäri.
Ovi kiinni.
Löysitkö sen?
Mitä menetit?
Oliko se talossa?
Se...
...ja muutakin.
Tämä on painajainen.
Sitten sinun on herättävä.
Painajainen on heidän.
Sinä!
Sinä nainen siellä! Tule mukaan.
Et kuulu tänne.
Fjölnir tahtoo sinut lähelleen.
Jos kadotat minut, etsitkö minut käsiisi?
Etsitkö? - Tässä.
Istu, Amleth, Aurvandilin poika.
Kertoiko kanoja syövä ystävämme minusta?
Ei.
Eräs paljon puheliaampi.
Vanha hölmö.
Heimir parka.
Hän puhuu menneistä päivistä...
...ja tulevista päivistä.
Fjölnir katkaisi häneltä kielen -
ja kiskoi häneltä silmät päästä -
ennen kuin tappoi hänet.
Mutta minä tein hänelle uudet.
Ystävä hyvä.
Kostan sinunkin puolestasi.
Sinun täytynee osoittaa sanasi minulle.
En ikävä kyllä tehnyt uusia korvia.
Nekin kohtasivat Fjölnirin miekan.
Riittää! Tiedät, miksi olen tullut.
Olet yhä ihmislihaan verhottu peto.
Puhu, noita.
Olkoon niin, orja!
Vaeltava profeetta...
...heräähän nyt...
...surmastasi.
Kuule minua.
Heimir... on tullut.
Tervehdys, pentu.
Pyydän nornien valitsemaa koston asetta.
Kuule minua.
Sen takoivat kuolettavimmat asesepät -
joita suuren käärmeen alta on ryöminyt.
Miekka harvinaisinta rautaa -
ja kahva jotunin luuta.
Miekka on omistajansa kädessä painoton.
Kuten lohikäärmeen hammas, terä ei tylsy -
murru eikä taivu.
Terän voi karkaista vain ihmisveressä.
Se on ase vailla vertaa.
Sen nimi...
Draugr. Epäkuollut.
Se on kohtalon määräämä.
Miekan luonto on kuitenkin hankala.
Sen voi paljastaa vain yön pimeydessä -
tai Helheimin mustilla porteilla.
Helheimin porteilla -
miekkani jakaa oikeutta.
Ensin iloitsen Draugrista ikuisessa yössä.
Iloitse myös hetkestä, jona valitset -
oletko hyvä omiasi kohtaan -
vai vihaatko vihamiehiäsi.
Vähät siitä.
Sydämeni tuntee vain koston.
Näytä se minulle.
Sinun on tavattava Draugrin omistaja -
kumpareen asukki.
Käytä täysikuun valo hyödyksesi...
...sillä varjot eivät ole vieraanvaraisia.
Käytä täysikuun valo hyödyksesi!
Thórir valitsee meistä vahvimmat.
Huomenna näytämme -
että Hákonin miehet ovat vätyksiä. - Kyllä.
Heistä jää jäljelle vain märkä läntti.
Rakki!
Rakki.
Viekää Rakki kotiin.
Ja te kaksi... - Rakki, tänne.
On lähes aamunkoi. Menkää nukkumaan.
Kyllä, herra. - Rakki!
Herää.
Hae hänet. Tiedät kyllä, kenet.
Selvä.
Herää, Olga. Nousehan nyt.
Valkyrian hiukset...
...villillä slaavilaisheitukalla.
Hieman verta.
Likainen huora!
Kurita häntä, tai kuolette kumpikin.
Kiitä nornia, että naisen vuoto -
on ainoa tänään virtaava veri, pelkuri.
Olen typerys.
Heitän isäni tappajan palavaan järveen.
Siihen saakka -
piinaan miestä, joka tuhosi elämäni.
Nuku hyvin, pimeyden miekka.
Aivan, me janoamme kostoa -
muttemme voi paeta kohtaloamme.
Riviin siitä! Näyttäkää virkeiltä.
Pidä kiinni. - Älä ole joutilas.
Nuo ovat sunnuntain pitoja varten.
Minne meidät viedään?
Puhe on päällikön pidoista.
Näin hänet eilen kanssasi.
Fjölnirin kosketus ei kiusaa minua kauan.
Pidit hyvin puolesi.
Ja löysin miekan, jolla kukistan hänet.
Milloin teet sen? - Kun minun täytyy.
Siihen asti kummittelen -
kuin nälkäinen haudasta noussut.
Fjölnir uskoo Amlethin kuolleen.
Niin, mutta entä äitisi?
Hän riemuitsee Fjölnirin tuskasta.
Hän teeskentelee rakkautta lapsen vuoksi.
Eikö hän toivo...
Kun vapautan äidin, tuon pojan, jos pitää.
Jouduin takaisin keittiöön.
Björnulfr! - Suunnitelma saa odottaa.
Mene. - Björnulfr, liikettä!
Voit juhlia ottelun jälkeen, orja.
Jonon perään siitä. - Liikettä!
Thórir, herrani. Yksi mies puuttuu.
Nuo ovat sunnuntain pitoja varten.
En ole lapsi. Huolehdin itse hiuksistani.
Isotkin miehet voivat tarvita naisen apua.
Järjestäkää heidät jonoon!
Juhli ottelun jälkeen. Näytä pirteältä.
Herrani.
Thórir, herrani.
Osaatko tapella, orja?
Katso minua silmiin, orja.
Kysyin, osaatko tapella.
Mitä nuo ovat?
Etkö ole ennen nähnyt knatttréa?
Illan tullen olet nähnyt niitä kylliksesi.
Otelkaa verenhimoisesti!
Täällä!
Tahraatte sukumme nimen!
Tarvitsemme lisää miehiä!
Ei!
Gunnar! - Ei!
Keskeyttäkää ottelu heti paikalla!
Älä koske häneen!
Gunnar! - Ottelu seis!
Gunnar! - Seis!
Typerä rääpäle! - Ei!
Fjölnir, kutsu hänet takaisin.
Gunnar! - Herää.
Senkin tyhmyripoika. Herää.
Gunnar. Gunnar.
Herää. Herää nyt! - Gunnar.
Gunnar.
Herää. Herää! - Ei.
Herää.
Voitimmeko me?
Todellisen päällikön pojan sanoja.
Rohkea poika. Rohkea nuorukainen.
Sinä.
Tätä tietä.
Osoitit olevasi urhea ja uskollinen.
Kun palaamme tilalle, saat tiettyjä etuja.
Teet kevyempää työtä ja määräät toisia.
Lisäksi, Björnulfr -
palkkioksi voitosta saat valita naisen.
Vaikka slaavinartun, jota olet silmäillyt.
Isän makuun hän oli turhan...
...peräänantamaton.
Tiedä silti, ettet koskaan ole vapaa mies.
Alhaissyntyisen orjan löyhkä ei katoa.
Niin.
Kiitos.
Sinua tulee ikävä. - Kun siivoat huussia.
Pojalleni Gunnarille.
Skool. - Skool!
Olga.
Sinä löysit minut.
Olitko kadonnut?
Vain, jos etsit minua.
Äiti Maa, kuule tyttäresi rukous.
Näytä, miten tuhoan vangitsijamme -
ja vapautan rakkaani palosta ja surusta.
Mitä sinä teet?
Missä kohtalon langat yhdistivät meidät -
ja missä syleilemme puiden alla -
puhun Maalle.
Mitä hän sanoo?
Miten päästä äitisi luo.
Maan taikani lietsovat miekkasi tulta.
Huomisiltana sinä ja minä -
aloitamme painajaisen.
Teemme Fjölnirin elämästä sekasortoa.
PIMEYDEN MIEKKA HERKUTTELEE
Tuonne.
Palatkaa talliin.
Hei.
Sinä.
Frej'n palvelijat.
Laskekaa ne herramme jalkoihin.
Senkin surkimus.
Älkää pelätkö. Olette ensimmäiset monista.
Ei. Me päästämme sinut menemään!
Etsin käsiini ne, jotka tämän tekivät.
Etsin heidät ja revin heiltä silmät.
Sitten revin heiltä kielet.
He kaikki illastavat Helheimissä!
Katso, isä.
Katso, mitä urheille ystävilleni on tehty.
Kristityt hirviöt! Hirviöt!
Hirviöt!
Teitkö sinä tämän, parraton?
Vastaa!
Lopeta! - Poika.
Rauhoitu.
He olivat kunnon poikia.
Frej'n nimeen: kostamme tämän vielä.
Viekää hänet pois.
Onko Thórir oikeassa?
Voiko syy olla kristittyjen sikojen?
Niiden jumala on puuhun naulattu ruumis.
Miksi ihmeessä?
Nuo pojat eivät koskeneetkaan heihin.
Ja mistä he olisivat saaneet aseet?
Ei.
Nämä haavat eivät ole tästä maailmasta.
Tämä häiriintynyt henki palaa vielä.
Sillä on aseenaan nälkäinen miekka.
Menkää. Minä valmistelen uhrin.
Liikettä, verta juovat kristityt.
Tehkää kuten käsketään.
Menkää.
Minulla on sienet.
Ei tänä iltana.
Henget vuodattavat lisää verta.
Musta hengetär, poistu.
Vie tämä uhri valtiattarellesi -
ja vedä pois raivokas ruumiskoirasi.
Rakki. - Rakki!
Mitä nyt, Rakki? - Rakki!
Alas, Rakki. Rakki!
Rakki! Rakki!
Päästä hänet.
Frej on valinnut sopivan uhrin itse.
Hänen verensä sokaisema.
Toivokaamme, että hän on nyt kylläinen.
Tämä ei ole minun jumalani työtä.
Tämä on noituutta.
Saatte aseet, joilla puolustaa tilaa -
sillä tämä on myös teidän kotinne.
Luotammeko heidän suojelukseensa?
Tässä, koira.
Isäsi ei kaipaa orjien kapinaa.
Älä epäile hänen viisauttaan. - Vauhtia!
Nouskaa, mustat unet.
Hei, orjat! Hienot kepit!
Onnea vain paholaisen väistelyyn.
Tänne.
Onko nälkä?
Tänä iltana ateria olette te!
Menkää haukkaamaan raitista ilmaa.
Minä teen työt loppuun.
Menkää vain.
Viekää hänet pois!
Ei saa koskea eikä katsoa silmiin.
Yön henget ovat vallanneet heidät.
Thórir?
Pois, Dísir! Tiehesi!
Palaamme ennen aamunkoittoa.
Isä.
Poistu.
Miekkasi on pitkä.
Lakkaa ilvehtimästä.
Olen sinun poikasi.
Amleth?
Elätkö sinä yhä?
Kuolleen elämää.
Silti vannoin selviytyväni tähän saakka.
Huomenna suoritan kunnian tekoni loppuun.
Vasta silloin huomaan, pidänkö elämästä.
Olet äitisi poika.
Ja isäni.
Kostan kuningas Aurvandilin puolesta.
Tukehdutan petturisetäni omaan vereensä -
ja vapautan sinut.
Olet perinyt isäsi yksinkertaisuuden.
Mitä sinä sanot?
En koskaan surrut häntä.
Olit hänen kuningattarensa.
Isäsi sieti minua...
...koska annoin hänelle pojan.
Ei.
Hän välitti vain hopeasta ja huoristaan.
Mahtoiko hän rakastaa edes sinua?
Vaiti.
Hän oli kuninkaaksi tekeytynyt pelkuri.
Hän oli vain ylpeä, himokas orjakauppias.
Suu poikki!
Syljet kuolleen miehesi kasvoille.
Hänen veljensä sen sijaan...
Hänen suurenmoinen veljensä.
Äpärä ei häpeä itseään -
eikä ammattiaan.
Setäsi rakasti minua menneestä huolimatta.
Amleth.
Uskotko yhä, että kertomani satu on totta?
"Jalosukuinen morsian Bretagnen maasta"?
En alkujani ollut hänen morsiamensa.
Kaikista tulee helposti prinsessoja -
kun julmurit ottavat meidät vaimoikseen.
Kyllä vain.
Sinut pantiin äitisi kohtuun väkisin.
Gunnar syntyi puhtaasti rakkaudesta.
Ei.
Ja tiedä tämä:
minä anelin polvillani -
Fjölniriä tappamaan Aurvandilin.
Painoin huuleni hänen vahvaan käteensä -
suutelin sitä ja anelin.
Ja jotta tämä päivä ei koittaisi -
Fjölnir käski tappaa sinut äitisi luvalla.
Mutta minä näin sen.
Kiljuit, kun Fjölnir kantoi sinua pois.
Kiljuin?
Minä nauroin. - Valetta!
Mitä teemme nyt kun olet täällä?
Pitäisi tappaa sinut -
ja kaikki sinulle rakas.
Mutta sinä rakastat minua.
Poika rakastaa äitiään ja äiti poikaansa.
Pelastit veljesi hengen. Sinä...
Sinä rakastat.
Sinä...
...rakastat.
Vain minä tiedän, kuka olet.
Janoat epätoivoisesti kostoa -
julmuudesta syntynyt lapsi.
Jos tapat Fjölnirin -
jos tapat Thóririn -
ja jos villiydessäsi tapat Gunnarini...
Sinusta tulisi uusi kuninkaani, Amleth -
ja yhdessä...
...me hallitsemme.
Narttu!
Mielesi haiskahtaa inhottavalta isältäsi!
Olisitpa kuollut hänen kanssaan!
Sanasi ovat myrkkyä!
Minä olen sinun kuolemasi!
Missä äitisi on?
Kerro.
Missä?
Hän on yhtä paha kuin Fjölnir.
Tuhoan Fjölnirin ja kaiken äidille pyhän.
Olen raemyrsky, joka sataa rautaa.
Saan kostoni ja enemmän.
Mitä meidän nyt on tehtävä?
Minun on lähdettävä vuorille.
Pian muillekin selviää, kuka olen.
Tulen mukaasi. - Ei.
Sinun osuutesi ei saa käydä ilmi.
Aamunkoitteessa minua aletaan etsiä.
Miksi?
Tapoitko äitisi?
En tappaisi naista. En edes häntä.
Thórir kohtasi loppunsa vihani kautta.
Päästiinpä hänestäkin.
Palaatko huomisiltana tappamaan Fjölnirin?
Jos kohtalon nornat suovat.
Mitä tapahtuukin, ole valmis pakenemaan.
Hänen sydämensä...
Se on vienyt hänen sydämensä!
Mikä paholainen tämä on?
Mikä paholainen syö nuorukaisten sydämiä?
Frej, kuuletko minua?
Käyttäydy kuin mies alempiesi edessä.
Ei täällä ole mitään pahaa henkeä.
Minähän kerroin sinulle.
Tämän teki kirottu poikani Amleth.
Hänestä päästiin, kun hän oli vasta lapsi.
Sinun täytyy uskoa minua. Hän on täällä.
Aurvandilin jälkeläinen elää yhä.
Kenties hänet johdatti tänne -
kuolleen veljesi korpinhenki.
Se on mahdotonta. - Mieti.
Hän on tappanut miehiäsi ja esikoisesi.
Hän ei lepää ennen kuin makaat kuolleena -
ja Gunnar makaa surmattuna rinnallasi.
Syyllinen on Amleth.
Mikään jumala ei voi auttaa sinua tässä.
Etsi poikani ja tapa hänet omin käsin.
Anna sanojeni hioa raivosi huippuunsa -
sillä viime yön hirmutekoa ei tehty yksin.
Etsi hänen kanssaan liittoutuneet orjat.
Etsi heidät!
Polvillenne! - Alas siitä.
Alas siitä, joka iikka.
En tiedä enkä välitä -
auttoiko tuo orja poikani surmaamisessa.
Kohtaatte saman lopun, jos ette puhu.
Eikö?
Et siis enää kammoa naisen verta.
Sinä. Tietenkin sinä.
Fjölnir! Anna hänen olla!
Saat poikasi sydämen hänen hengestään!
Minä olen Amleth Karhususi -
kuningas Aurvandil Sotakorpin poika -
ja minä olen hänen kostonsa!
Tappakaa hänet!
Tuokaa hänet minulle!
Tappakaa hänet! - Hän on minun!
Loppujen lopuksi -
olet aivan kuin isäsi.
Paha siittää pahaa.
Mistä tiedät, että sydän on poikasi -
eikä hiljan tapetun vesikauhuisen koiran?
Missä se on?
Et pysty tappamaan minua.
Vaikka iskisit minua miekallasi -
en haavoittuisi.
Aikani ei ole vielä koittanut.
Kuolen taistelussa.
Missä poikani sydän on?
Odin kukistaa erektioiden jumalasi.
Pelkää häntä. - Vaiti!
Palaan vielä riistämään sinun sydämesi.
Äitisi ja minä syömme sen.
Odin, anna valkyrian, soturittaresi -
lennättää minut hohtaville porteillesi.
Näen isäni ja äitini.
Näen kuolleet sukulaiseni.
Näen isäntäni Freijan salissa.
Hän kutsuu minua luokseen!
Tänä iltana lakkaamme suremasta Thóriria.
Vieköön tämän nopean ratsun veri sinut -
sotureiden korkeimpaan puuhun, veli.
Sinä olet nyt ainoa perillisemme.
Suruaikani on päättynyt.
Raivon lietsoman koston aika -
on koittanut!
Tämä ei ole Valhalla.
En tuonut sinua niin kauas.
En ole valkyria.
Unelmat tuonpuoleisesta saavat odottaa.
Sitä paitsi...
Meillä on vielä asiat kesken.
Kohtalo toi minut Islantiin kostamaan.
Mutta kohtaloni -
ei valmistanut siihen, että löydän sinut.
Uskoin, että sydämeni olisi iäti kiveä.
En kuvitellut avaavani sitä viikingille.
Uhrasit itsesi, jotta voisin paeta.
Ja sinä palasit hakemaan minua.
En ole koskaan kiintynyt kehenkään.
En lapsuuteni jälkeen.
Kiroan äitisi pahuuden.
Hän surmasi menneisyyteni.
Ehkäpä kohtalon nornasi -
ovat kehränneet sinulle uuden langan.
Mitä maan jumalasi sanovat?
Että minun pitää aina kulkea rinnallasi.
Minulla on Orkneysaarilla sukua.
Sieltä voisimme löytää suojaa.
Yhdessä.
En saata täysin uskoa -
että kostonjanosi on sammutettu.
Olen aina tuntenut pelkkää vihaa.
Toivon, että voisin vapautua siitä.
Se on sinun valintasi.
Lähdetään etsimään tulevaisuuttamme.
Tervetuloa, merenkävijät.
Tämän puisen purren kansi -
on ainoa maa, jolle 21 päivään astutte.
Mikäli onnenhenkemme ovat suotuisia.
Odotin enemmän Fjölnirin miehiä.
Hänen poikansa oli määrä tulla mukaan.
Thórir lähti edeltä -
omalla aluksellaan.
Nostakaa ankkuri! Laskekaa purjeet!
Vantit kireälle! - Kireällä ovat.
Myötätuuleen, perämies. - Kyllä, kapu!
Haavasi.
Ne eivät ole mitään kokemaamme nähden.
Olen jo unohtanut ne.
Sukuni veri...
Sisälläsi on omaa vertani.
Olet lähde, josta mahtisukumme kumpuaa.
En halunnut kertoa ennen kuin tietäisin -
että lapsemme on turvassa.
Hän ei ole turvassa, jos Fjölnir elää.
Jos hän tietäisi -
hän jahtaisi sinua kaikin voimin.
Se ei voi odottaa. - Lopeta.
Meidät yhdistää nyt elävä side.
Olin typerys.
Halusin paeta kohtaloani kanssasi.
Ilmestykseni kertoo, että saat kaksi.
Ja miekkani pelastaa heidät.
Sinun on tultava kanssamme. Sinun täytyy!
Ennustuksen mukaan joutuisin valitsemaan -
olenko hyvä omilleni -
vai vihaanko vihamiehiäni.
Näethän, että meillä on toivoa?
Valitsen molemmat.
Viekää hänet Orkneysaarille.
Sukuni maksaa sormuksesta anteliaasti.
Ei! Amleth!
Sinusta tulee kuninkaan äiti!
Emme voi paeta kohtaloamme.
Ei!
Amleth!
Ratsastakaamme, pohjatuulen tyttäret!
Viekää minut ja omani -
lasteni esi-isien rannoille.
Siellä kasvatan teille koivumetsän -
jonka mittaamattomilla oksilla tanssia -
henkäystenne hurmiossa!
Hän on täällä. Kiireesti Fjölnirin luo.
Se on hän.
Lukitkaa talo!
Pentu, jota jahtasit, söi palan nenästäsi.
Susi on nyt täysikasvuinen.
Se tahtoo nenästä loputkin.
Mitä kuuletkin, pysy piilossa.
Pidä hänet turvassa.
Pidä teidät molemmat turvassa. - Sen teen.
Ottakaa vapautenne -
ja tehkää sillä mitä mielitte.
Fjölnir!
Ei ikinä!
Sydämeen.
Kiitos.
Äiti!
Tapaan sinut Helheimin porteilla.
Löydät minut Helheimin porteilta.
Ja siellä sinut tappaa -
isäsi surmaaja.
HELHEIMIN PORTIT
Raudan surmaamina -
tapaamme taas Kaikkien Isän tyyssijassa.
Kostan puolestasi.
Olen kunniaksi suvullemme.
Katkaisen kohtalon langan.
Kostan puolestasi.
Olen kunniaksi suvullemme.
Katkaisen kohtalon langan.
Kostan puolestasi.
Olen kunniaksi suvullemme.
Katkaisen kohtalon langan.
Kostan puolestasi.
Sukuni jatkuu!
Valhalla odottaa!
Meitä yhdistävä lanka ei voi katketa.
Olemme turvassa.
Kulje nyt matkasi.
Iira Tuominen Iyuno-SDI Group