Nej, jag vet. Jag glömde. Jag borde ha gjort det igår kväll.
Jag avslutade inte i söndags. Jag kom tillbaka sent.
Jag löser det när jag kommer in. Jag lovar det, kompis.
Okej, jag är alldeles runt hörnet.
-Var är du? -Runt hörnet. Ge mig två sekunder.
-Skynda dig. -Okej, hej då.
Du har ringt Kelly. Lämna ett meddelande så återkommer jag. Hej då.
Förlåt att jag missade det, Kelly. Jag har haft mycket skit att göra.
Jag är helt förkrossad och ber verkligen om ursäkt.
Jag tror det fan knappt. Mina tankar var någon annanstans.
Förstår du vad jag menar? Helvete. Hälsa honom att jag är ledsen...
...och att jag ringer innan läggdags.
Men snälla, hälsa att jag verkligen, verkligen är jävligt ledsen.
Jag har bara så mycket att göra. Förstår du mig?
Jag har bott i min resväska de senaste två jävla månaderna.
Jag flyttade in igår kväll. Så det är inte...
Jag vet att det är mitt fel, men hälsa...
Hälsa att jag ringer innan läggdags, okej? Förlåt. Hej då.
-God morgon, köksmästare. -Morsning.
-Kaffe? -Ja, en dubbel.
-Mr Jones? Jag heter Alan Lovejoy. Jag är miljö...
-Trevligt att träffas. -Klarar du att jobba?
-Ge mig bara ett par minuter. -Så snart du är klar.
-Låt mig byta om. -Tack.
Okej, Carly. Ska vi avsluta här?
Vi kan gå igenom några saker medan vi väntar på honom.
-Här hade vi Toby? -Tony.
Det här ska vara klart innan vi öppnar och inte imorgon, okej?
Låt inte Andy se det. Städa skiten innan Andy kommer hit.
Tvättade du precis händerna i diskhon där vi förbereder maten?
Ja. Du vet väl att vi tvättar händerna i diskhon för handtvätt där borta?
-Nej, jag... -Hon är ny.
-Vad heter du? -Camille.
-Hur länge har du arbetat här? -Ungefär en vecka.
Har du gått några kurser om mathygien?
-Hon är utbildad i mathygien. -Är hon utbildad? Okej.
Om du kunde visa upp det innan jag går så vore det toppen.
Det gläder mig att du tvättar händerna, men inte vid stationen, okej?
-Du visste säkert det. -Jag vet. Jag vet.
Okej, så kylarna härnäst.
Och de är...
...inom regelverket, vilket naturligtvis innebär?
-Åtta grader. -Åtta grader.
Men helst ska kylarna som står här vara lite lägre inställda.
Runt fem grader vore perfekt.
Men åtta grader är inom reglerna?
-Åtta grader är inom reglerna. -Så vi håller oss till dem?
Det gör ni, men vad jag försöker säga är att om ni fyller kylen med mer
så kommer luften inte att cirkulera och ni blir tvingade att slänga maten.
För temperaturen kommer att stiga. Så se till att det finns en marginal.
Som mr Lewis, den andra inspektören sa: Bättre stämma i bäcken än i ån.
Vi försöker tänka så.
Ursäkta. Hallå?
Ingen fara. Kan du lägga ner kniven? Tack.
Kan vi prata. Berätta vad du gör.
-Vi förbereder anka för kvällen. -Okej, hur gör du det?
Vi gör det jag gör nu, sen steker vi den och lägger den i ugnen.
Vilken temperatur värmer du ankan till?
-63 grader. -Och hur kontrollerar du det?
Med en kökstermometer.
-Och du gör det regelbundet? -Varje måltid.
Och du håller koll? Underbart. Tack.
-Skadan på kaklet...? -Byggarna kommer i morgon.
Ta en bild så snart som möjligt och mejla den till mig.
-Vet du att han kliar sig i skägget? -Det är lugnt. Han tvättar händerna.
Så länge han gör det regelbundet. Tack.
-Om du mejlar mig bilden så snart du... -Ja. Ja.
Emily? Emily?
Här är vår konditor, Emily, och hennes assistent, Jamie.
-Jamie, trevligt att träffas. Vi har ju... -Jag känner igen dig.
Vi har träffats förr på ditt bageri i Hoxton. Rolly Pollies.
-Du minns mig. -Absolut. Din banantårta hade...
-...mörk choklad. -Den är underbar, eller hur?
-Har du provat den, Jamie? -Den är helt fantastisk.
-Hur är det med dig? -Jag kan inte klaga.
-Du ser ut att må bra. -Det förvånar mig inte...
-Emily. Emily. -Ja, sötnos?
-Går det bra? -Ja då.
Det förvånar mig inte att allt ser bra ut med dig i köket.
Jag har varit här i en halvtimme och allt är i gott skick.
-Hur länge har du jobbat här, Jamie? -Ungefär tre veckor.
Ursäkta mig, kompis. Hur lång tid tar det här?
Det tar den tid det tar.
Jag förstår det, men vi måste öppna.
Jag vet, vi är nästan färdiga. Jag väntade på dig. Kan vi prata?
Kan vi gå ut dit? Bara vi två.
-Ha det så bra, Emily. -Det var trevligt att se dig.
-Ha en riktigt god jul. -Detsamma. Trevligt att träffas, Jamie.
Okej, jag ska inte dra ut på tiden. Slå dig ner. Tack.
Okej.
-Få se vad vi har här då. -Visst.
Det här är all information som du behöver för stunden.
Jag kommer inte att gå igenom allt för vi ligger lite efter.
Men allt finns där. Carly känner till det. Och här är ert märke.
Ni har gått från en femma till en trea. Jag ska förklara varför.
-Det var ett stort tapp. -Ja, främst av er...dokumentation.
-Okej? Era register är faktiskt... -Diskhon?
Diskhon. Det var den franska... Camille? Den franska damen?
Hon tvättade händerna vid stationen, men det bekymrar mig inte så mycket.
Det som främst bekymrar mig... Kan jag få din uppmärksamhet?
Det som bekymrar mig finns här. Ni har enorma hål här.
Enorma hål där det borde finnas dagliga inlägg.
Som kylskåpstemperaturerna. De har försäkrat mig att de tas dagligen.
-Men om vi kommer... -Vad är det med ostronen?
Ostronen där borta. Hans station är en enda röra.
Jag gick just förbi honom och han har fortfarande inte städat.
Det är handskarna. Han har inga handskar på och korskontaminerar allt.
Jag behöver inte förklara mer.
Okej, så den kniven behöver bytas ut.
Alla stora luckor tyder på problem.
För två månader sedan gjordes allt regelbundet.
Nu har vi luckor. Titta var den borde vara ifylld.
Och öppnings- och stängningskontroller. Någon borde ha gjort dem.
-Ja. Det är jag. -Du själv.
Om du inte kan måste någon annan ha möjligheten att göra det.
Det är grundläggande saker, mr Jones, och det sänker era poäng.
Kan jag få din uppmärksamhet? När vi är färdiga här, så lämnar jag er.
Ju snabbare vi blir färdiga, desto snabbare kan vi gå vidare
och ni kan arbeta er tillbaka. Innan det här hade ni en femma.
Men förtroendet för ledarskapet har sjunkit av detta, okej?
En idiot ska klara av detta.
Så om du och Carly är borta ska vem som helst kunna plocka upp denna
och se till att stället drivs med säkerhet och effektivitet.
Jag vet att det är en pina, men det är en nödvändig pina.
Okej, så vi lämnar saken där.
Ni kan överklaga, men jag skulle inte rekommendera det.
Det vore ett slöseri med tid i ert fall.
Men min mejl står längst ner här. Okej? A. Lovejoy.
Hör av er om tre månader
så gör vi en uppföljning och ni får en femma om ni följer regelverket.
Men ni måste ta hand om detta.
En sak till. Inga glas i köket, men du visste redan det.
Okej? Ha en god jul. Lycka till.
-Beth, kan jag få prata med dig? -Ja, självklart.
Hur gick det?
-Emily. Jamie. -Ja.
Titta här.
-Vad står det? -Kära nån, det är en trea.
-Ursäkta? -Det är en trea.
Tre är jävligt mycket. Jag menar, det är ett ordentligt fall.
Vi var en femma och nu är vi en trea.
Han nosar runt och sen är vi en trea bara så där?
Vilket jävla skämt.
-Hur tvättar du händerna, gullet? -Jag vet.
-Ursäkta? -I diskhon.
-Okej, vilken diskho? -Där borta.
-Vänta lite, Carly. -Nej, hon har varit...
Carly, det här är grundläggande jävla...
Ja, och det är hennes första vecka, så det är mitt ansvar.
Men det är inte hennes första vecka i ett jävla kök.
-Du har jobbat i kök förr, eller hur? -Ja.
Därför är du här. Du har jobbat i kök förr.
-Ja. -Ja, köksmästare.
-Vad tvättar vi där? -Mat.
Vad tvättar vi inte där?
-Vi tvättar inte händerna. -Precis. Vi tvättar inte händerna där.
Vilken helvetes jävla röra. Du använder fel diskho
och vad sysslar egentligen du med?
-Vad menar du? -Vad menar du med det? Vad fan gör du?
Jag ska inte stå på den här stationen.
-Tony, hur länge har du jobbat här? -Men det är Hobbs...
-Tony, hur länge har du jobbat här? -Ett år.
Han sa att du inte har handskar och korskontaminerar ostronen.
-Jag fixar det. Förlåt. -Ta på dig handskarna.
Hör här, Tony. Nu är det bäst att du skärper dig
för miljontals ungdomar skulle dö för möjligheten du har fått.
-Ja. Tack, köksmästare. -Visa lite jävla respekt.
-Dra åt det jävla bältet. -Ja, köksmästare.
Så, jag har något att säga er alla.
Se till att era jävla stationer ser fräscha ut.
-Ja? -Ja, köksmästare.
Okej, vi ska jobba oss tillbaka till en jävla femma.
-Ja? -Ja, köksmästare.
Okej, hur ligger det till?
Okej, vi har hämtat in vad som går, men vi har ont om några ingredienser.
Men menyn ser bra ut. Vi har gott om ostron, lax och lever.
Vi har något ont om soppa och fick inte tag på nötkött.
-Okej, jag beklagar. -Ingen fara. Vi stryker köttet.
-Jag ringer honom om en stund. -Det är för sent för det.
Ingen fara. Vi har makrill och ankrisotto.
Har vi tillräckligt med lamm?
-Nej, vi har inte tillräckligt. -Vi har så det räcker.
Jag bad om ursäkt. Vad är ditt jävla problem?
Andy, det är alltid samma sak. Du beställer inte varor.
-Jag kan inte jobba. -Jag gjorde fel. Jag ber om ursäkt.
-Har jag bett om ursäkt? -Vi slog ihop något. Det är lugnt.
-Jag har bett om ursäkt, eller hur? -Vi har en meny för kvällen.
Det är meningslöst att bråka om det. Vi har en bra meny.
-Vi klarar det tillsammans, okej? -Ja, köksmästare.
-Kom igen. Klarar vi det? -Ja, köksmästare!
-Kan vi bara komma igång? -Okej. Ja.
-Vakta tungan, Freeman. -Nu löser vi det. Är ni okej?
-Ja, det går bra. -Säkert?
Okej, det andra problemet...
Vi har ingen piggvar.
-Vad menar du? -Han slängde den.
Vad säger du? Vad i hela helvete? Ursäkta.
Varför lät ni honom slänga den?
-Det var inte... -Inser ni hur jävla dyrt det är?
-Varför fick han slänga det, Carly? -Den var inte uppmärkt.
Vad menar du med inte uppmärkt?
-Varför var den inte uppmärkt? -Andy, du gjorde iordning den igår.
Okej.
-Okej, jag ber om ursäkt. -Det är lugnt.
Det är jävligt mycket som händer nu. Jag ber om ursäkt.
-Jag tar hand om det där snart. -Det är lugnt. Kom igen.
-Ta fem minuter, okej? -Visst. Jag börjar med förberedelser.
-Jag tar hand om det nu. -Kom igen, nu sätter vi fart.
-Vi lägger vi in annan växel. -Förlåt mig.
-Nej, jag begriper inte att jag glömde. -Är du okej? Har du sovit?
-Köksmästare? -Ja, en liten stund.
Okej, men ring mig nästa gång.
-Köksmästare. -Om du ringer...
Okej, jag vet. Jag vet.
Jag såg honom gå härifrån. Gick vi från fem till tre stjärnor?
-Jag vet. -Varför?
Köket är okej. Maten är okej.
-Så varför? -Pappersarbetet.
-Varför är inte pappersarbetet gjort? -Jag ligger efter.
Varför?
Det är bara... Jag har inte skött det ordentligt.
-Förstår du? -Det är fan pinsamt.
Vad menar du med pinsamt? Jag tar hand om det.
-Lös det. -Det är bara i tre månader.
Vi öppnar om tio minuter.
-Vad handlade det om? -Hon tjatar om att vi fick en trea.
Jag löser det. Jag tar hand om saken.
Vänta, Andy. Har du pratat med henne om löneförhöjningen?
Ja. Vi snackade igår. Hon ska ta hand om det.
-Vad menar du med det? -Jag menar att hon tar hand om det.
-Jag sa ju att vi behöver ett svar ikväll. -Nej, jag lovar.
-Andy, jag måste svara honom ikväll. -Jag lovar att det blir ordnat ikväll.
-Lovar du? -Ja, har jag någonsin svikit dig?
-Okej. Ja. -Jag har aldrig. Okej.
-Och du är okej? Jag ber om ursäkt. -Det var mitt fel.
Nej, felet var mitt. Jag skulle inte ha skrikit.
Vad sysslar du med, mjukis? Ge hit den.
-Det är inte min station. -Jag vet, men alla måste hjälpas åt.
Ge hit den. Titta.
Se till att det blir rätt.
Vrid den försiktigt, gå in under som på en motorcykel.
-Och smek fram den. -Smek den?
-Personalmöte nu! -Beth, jag måste avsluta det här.
Vi ligger efter, så det måste gå fort.
Kom, allihopa.
-Andy, svara inte i telefonen. -Hallå.
-Andy, vi har ett personalmöte. -Ja, förlåt. Jag lämnade ett meddelande.
-Andy, lägg ner telefonen. -Ja, jag sitter i ett möte.
Jag ringer tillbaka så fort jag kan.
-Kom. Var är Robin? -Hon är på en provspelning.
-Hon är på väg. -Nej, det var en annan dag.
-Och var är Jake? -Jake är sen.
Han är alltid sen. Du måste göra något åt det.
Det blir en galen fredag, vilket bara är bra.
Vi har tagit emot fler bokningar. Så det blir runt hundra.
Så folk får inte stanna för länge, men vi kan inte stressa dem, okej?
Vi har ett frieri ikväll. De sitter vid bord 13.
Så behandla dem som kungligheter.
Och kändiskocken Alexander Skye. Han kommer att sitta längst fram.
Alistair, Alistair Skye.
Ja, han. Han sitter längst fram. En flaska Chateau på hans bord, Billy.
Och svärandet? Det är alldeles för högljutt.
-Ingen skulle höra mig därinne. -Jag är härute och jag hör dig.
Så tona ner det, okej? Har vi ont om någonting i baren?
Vi har ont om Cointreau, Prosecco och bitters. De får halvor ikväll.
-Hela kvällen. -Okej, så vi saknar ganska mycket.
Bra. Något annat?
Nej, vi måste bara försöka sälja vegetariskt och fisk.
-Visst. -Okej, vegetariskt och fisk.
Vi måste ta en selfie till Instagram. Kom hit, allihopa.
Freeman, vad håller du på med? Kom nu.
-Kom nu, din stora Grinch. -Hoppa in.
God jul!
Freeman, språket.
Det blir snabbt mycket, så nu sätter vi fart.
-Varför sa du inte att Alistair kommer? -Jag berättade precis det.
-Varför sa du inget tidigare? -Spelar det någon roll?
-Vi är inte förberedda för det. -Ni borde vara det.
Vi är inte förberedda, men hade varit det om jag vetat om det här.
-Allting borde vara förberett. -Ja, men du borde ha sagt något.
Du måste berätta sånt här för mig. Det är ditt jobb.
-Du måste berätta vilka som kommer. -Jag gjorde precis det.
Jag arbetade för honom förut, okej? Så jag måste vara förberedd.
Då kommer han att uppskatta din mat. Det är lugnt. Oroa dig inte.
Är ni beredda? Då öppnar jag dörrarna. Det står redan folk och väntar.
Kan du hacka upp dessa?
Ja.
-Jag mår förjävligt. -Det förvånar mig inte.
-Klarar du dig om jag sticker? -Nej, vad?
-Klarar du dig om jag sticker? -Skämta inte med mig.
-Mitt huvud bultar. -Nej, nej, nej.
Du kom precis hit. Du överger mig inte nu, okej?
Det handlar väl inte om Alistair?
-Nej. Jag klarar mig. -Självklart.
Jävla knivar. Var lade jag mina knivar igår?
Jag vet inte.
Jag hämtar dem snart. Oroa dig inte för honom.
Han är bara någon fjant på TV. Du är en bättre kock än honom.
Att han kommer hit innebär ett godkännande.
Okej. Vänta, vänta, vänta.
-Nej, jag klarar mig. -Är du okej?
Säg till om du känner att du behöver hjälp.
Det är annorlunda från vad jag är van vid. Ni arbetar så snabbt.
-Du talar så snabbt. -Det är min dialekt.
-Jag förstår den inte. -Jag vet.
Du vet hur det är. Jag är fransk, men det är annorlunda från vad jag...
Om du har svårigheter, så fråga någon. Säg bara till, okej?
Fråga Carly. Hon hjälper dig, eller så hjälper jag dig.
-Hur går det där? -Jag smeker och skär.
-Förlåt, vad var det du sa? -Smeker och skär.
Sen bryter vi upp den. Så ja. Vänd på den nu.
-Var är Jake? -Jag vet inte.
Håll ett öga på honom.
Hallå. Hej, grabben.
Ja. Vann du?
Det är toppen, fantastiskt. Vad duktig du är.
Ja. Förlåt att jag missade det.
Ja, jag ringer tillbaka om en stund. Förlåt.
-Var har du varit? -Förlåt. Tåget blev försenat.
Hej, kan jag ta en? Bara en. Jag är hungrig.
-Du vet väl att du ligger illa till? -Robin.
-Du är 40 minuter sen. Vart var du? -Jag gjorde mitt bästa. Tåget...
Jag vill inte höra några ursäkter. Ta hand om bord sju omedelbart.
-Hur gick provspelningen? -Vilken provspelning?
Du sa att hon var på en provspelning...
-God kväll. Ursäkta förseningen. -Det är ingen fara. Oroa dig inte.
Jag heter Robin och är servitris. Vill ni ha något att dricka?
Jag tänkte beställa in vin till bordet.
-Kan jag få en flaska Chateau Marie? -Är det rött?
-En flaska vitt? -Vitt? Vilken?
-Du vet vilken jag tycker om, älskling. -Hon har dyr smak.
Och en flaska... Vilken är dyrast?
-Den längst ner. Vår Sauvignon Blanc. -Vi tar den flaskan också.
Fantastiskt. Jag kan ställa fram kranvatten till bordet.
Nej. Vi blaskar inte ut det med... Vi betalar 200 pund för en flaska vin.
-Har ni vatten på flaska? -Givetvis. Ursäkta.
-Utan kolsyra? -Vatten på flaska utan kolsyra.
Perfekt. Vatten på flaska. Jag är van vid att servera kran...
-Kan jag få tranbärsjuice? -Ingen tranbärsjuice. Vi ska dricka vin.
-Pappa, han dricker inte. -Han dricker vin ikväll.
Okej, så två flaskor vin och en vatten på flaska.
-Perfekt. -Toppen. Jag hämtar det till er...
...och kommer strax tillbaka för att ta resten av er beställning.
Tackar.
-Ursäkta, vad hette du? -Robin.
Tack, Robin.
Dryck till bord sju.
-Titta, det är friaren. -Så alla här vet om det?
Vi tog upp det på personalmötet.
Ska han fria här? Är hon här?
Vik servetterna, se upptagna ut. Skäm inte ut mig.
Beth är på krigsstigen, kom igen.
-Du klarar dig. -Tack.
-Jag försökte ta ditt skift. Förlåt. -Tack för att du gjorde vad du kunde.
-Men hur gick det? -Det gick okej, tror jag.
Rollsättaren gav mig inget att arbeta med.
-Så vi får se. -När får du reda på hur det gick?
Det kanske blir nästa vecka, eller om tre månader, eller aldrig.
Jag borde kanske vidareutbilda mig precis som du och skaffa ett riktigt jobb.
Flickor, varför sitter ni och tjattrar? Det där har stått i tio minuter.
Andrea, ta hand om bord sju. - Robin, räta upp borden utanför.
Beth, vi har en kund här.
Dean, de står bara och snackar.
-Jag sa åt dem att vika servetter. -Se upp.
Hej.
Så jag har er Chateau Marie och er Sauvignon Blanc.
-Ska vi börja med det röda? -Var är Robin?
Hon behövde ta hand om ett annat bord. Jag heter Andrea.
Ingen fara.
-Fortsätt. -Något som du inte skulle förbeställa.
Man kan helt enkelt inte bara...
-Det lär inte finnas i butikerna, däremot. -Man vet aldrig.
-Herrn. -När det passar mig, okej?
Vad?
-Gott? -Ja, det är okej.
Har de inte lär dig hur man serverar vin?
Den där flaskan kostar 200 pund. Låt den luftas en stund.
Vitt, någon?
Vet du vad? Gör oss en tjänst och lämna vinet. Jag tar hand om det.
Visst. Säg bara till om ni behöver någonting.
Det ska vi.
-Tack. -Varsågod.
-Vinlistan till er båda? -Ja, tack. Och cocktailmenyn.
-Visst. -Tackar.
-Hur var det med Nate? -Bara bra. Riktigt bra.
-Han vann simtävlingen. -Gjorde han? Vad duktigt.
Hur hanterar han det?
-Han överlever. -Ja?
Jag har försökt få tag på Kelly, men jag vet inte om hon undviker mig.
Jag har ingen aning om vad jag ska ge honom i julklapp.
Ge honom ett PlayStationspel.
PlayStation? Jag visste inte att han hade en PlayStation.
Inte hemma hos Kelly, men han kan ha en hos mig, eller hur?
-Har du skaffat lägenhet? -Ja, jag flyttade in igår.
-Bra. Det är bra att höra. -Därför var jag så jävla tankspridd.
Då kommer du väl inte längre sova på kontorsgolvet?
Tack för att du täckte för mig.
-Ring mig nästa gång istället. -Jag vet, jag vet.
För jag kan inte hjälpa dig om du inte hör av dig.
-Köksmästare? Äpplet? -Ja?
Hur vill du ha det till salladen?
Skär av toppen och botten. Så där.
Skär det i skivor nu.
-Har du tillräckligt med ostron? -Nej, de tog slut.
-Vad gör du när de tar slut? -Ja, köksmästare.
Vad gör du när de tar slut? Ursäkta?
-Hämtar fler, köksmästare. -Sätt fart. Duktig pojke.
Okej, hacka det igen.
Och sen bara... Ja, och igen.
-Vet du vad du ska göra nu? -Julienne, okej.
Du är fransk, du borde kunna det.
-Oui? -Ja, det ser bra ut. Igen.
Köksmästare?
Lillkillen behöver hjälp.
Lämna honom ifred. Han trodde att han hade fått ett könshår tills han pissade ur det.
Nu lugnar ni er.
Du! Ärmarna!
-Vad är det här för något? -Kom igen, Andy.
-Varför har du allt det här? -Jag arbetar för två. Vad menar du?
-Titta bara på skicket av det. -Jake skulle ha varit här.
-Tyvärr kan jag inte dubblera mig. -Okej, okej.
-Jag sliter hårt, men plötsligt... -Okej, du gör ett bra jobb.
Ja, jag gör ett bra jobb, men jag behöver hjälp här.
Okej, okej, ta den tid du behöver.
Du behöver inte tjura.
Här är citronkrämen som vi ska ha till marängen.
Vad tycker du?
-Lite sur. -Det går att ändra.
Du vet hur man gör det, eller hur?
Han måste hitta något annat, tillsätt någonting.
Felet är mitt. Kom hit, sötnos, så tittar vi till den.
-Jag kommer tillbaka om en stund. -Jag måste baka kakorna också.
Du kommer orsaka problem om du inte... Vad gör du?
Kom hit. Lägg undan den för ett ögonblick.
Okej, se på mig. Vi tar inte upp det här nu, okej?
-Jag lovar att jag mår bra. -Jag vet, men vi ska prata om det.
Men vi gör det inte nu, för det är för många runt omkring.
Vi gör det tillsammans, bara vi två.
-Snälla. -Klarar du dig för stunden?
-Jag är okej. -Kan du ta ett djupt andetag?
Vi gör det tillsammans, för jag behöver också det.
Okej, duktig pojke. Sätt fart.
Få se. Låt mig smaka.
-Tack. -Varsågod.
-Den är underbar. -Verkligen?
Den har precis rätt styrka. Den är perfekt, sötnos.
-Å, Maria! -Vad är ditt problem? Vart fan var du?
-Vad? -Är du galen?
-Nej, är jag galen? -Du är två timmar sen.
-Mitt alarm väckte mig inte. -Nej, nej, nej, börja inte med den skiten.
Du är två timmar sen och jag har jobbat ensam.
-Vart var du? Hon har jobbat ensam. -Jag var här för en halvtimme sen.
-Nej, det var du inte. -Det har gått två timmar.
Fan... Var har du klockan?
Håll koll på klockan. Den stackaren får slita här alldeles ensam.
-Lugna ner dig, Sofia. -Har ni det trevligt?
-Har ni roligt? -Sofia, vi älskar dig.
Ni bryr er fan inte ens att jag är gravid, eller hur?
-Nej, nej, nej. -Nej, rör mig inte!
Han är här nu. Ta en kort paus.
Du ser till att börja jobba.
Jag vill ta en rast, men jag vill inte att arbetet ligger kvar efteråt.
Du börjar fan jobba och du tar en kort rast.
-Låt mig smaka. -Vad har Sofia gjort hela kvällen?
Börja bara jobba.
För fan...
Vad tycker du?
Det är precis vad jag ville göra. Är den inte underbar?
-Det är fantastiskt. -Han har gåvan, har han inte?
Du har talang, grabben. Den är riktigt, riktigt bra.
Du kommer att gå långt, men nu ska du stanna här. Jag vill ha mer.
-Jag visste att han skulle ta lite till. -Vackert.
Och du tar hand om de jävla soporna, okej?
Snarast. Ta hand om dem. Säg till när du är färdig.
-Andy, vart var du? -Jag hjälpte dem därinne.
Någon ringde med frågor om menyn och jag hittade inte dig.
-Jag hjälpte till med desserterna därinne. -Jag behöver inte dig där.
Restaurangen är full. Om någon har frågor måste jag kunna få tag på dig.
-Ser du inte att jag är upptagen? -Vi är fullbokade härute.
-Någon frågade om menyn. Jag kan inte... -Jag kan inte vara överallt.
-Ja, och jag måste kunna få tag på dig. -Jag kommer. Jag hjälpte bara dem.
Nej, kom hit. Har du pratat med din pappa?
Jag bad dig att prata med honom om Carly igår.
-Löneförhöjningen? -Jag har inte tid för det nu.
Ursäkta, kan jag få se vinlistan?
-Jag hämtar den åt er. -Tack.
Georgie, två espressomartinis till bord sex.
-Dean, vad jobbar du med? -Vad då?
-Vad jobbar du med? -Jag är din sexiga arbetsledare.
Så varför frågar bord 14 om dryckesmenyn? Det är inte mitt jobb.
Blicken framåt, arslet upp, gör som du är tillsagd. Jag hör klart och tydligt.
-Hej, hur står det till? -Bara bra. Och du?
-Förlåt om jag är sen. -Oroa dig inte. Har du en bokning?
-Min pojkvän Frank är... -Du måste vara Mary.
-Ja, jag heter Mary. Hur visste du det? -Vi vet allting.
-Hur har din dag varit? -Lång, men det är ju fredag.
Nu kan du slappna av. Jag älskar bandet i ditt hår.
-Tack. -Det är vackert glittrande.
-Du vet, helgen. -Det ser bra ut. Här har vi honom.
-Hej, älskling. Hur är det? -Bra. Hur var arbetsdagen?
-Lång. -Vill ni ha något att dricka?
-Jag skulle älska en Old Fashioned. -Ta två.
Jag mejlade er om hennes allergier. Fick ni det?
Ja, men påminn mig gärna.
-Jag är allergisk mot nötter. -Nötter, så alla nötter?
-Okej, jag ser till att köket vet om det. -Tackar.
-Är du okej? -Herregud, jag trodde inte att dagen...
-Har bord 14 fått sin dryck? -Jag häller just upp dem.
Kan du inte snabba på? Billy, det där hjälper inte.
Okej, Andrea kan du ta det till bord...
Ta det till köket. Allergier för bord 13.
Japp. Lugnt.
-Är allt som det ska? -Nej. Bord sju är en mardröm.
-Verkligen? -Ja, vi får prata om det senare.
Jag har en nötallergi på bord 13. Beth ville informera er.
-Varför är det inte i systemet? -Jag...vet inte.
-Det måste stå i systemet. -Beth bad mig bara att informera er.
-Vilket bord? -13.
Okej, inga nötter till bord 13!
-Sätt det i systemet nästa gång, okej? -Ja, jag gör så.
-Titta på den här skiten. -Okej, okej.
Okej, någon har glömt att byta beställningarna i igen.
Okej, beställning: Krabba, wok.
En till med risotto, anka och slätvar.
-Sätt fart med krabban, Tony. -Ja, köksmästare.
De har ingen jävla koll därute.
Helvete.
-Är du okej? -Nej, titta på alla bord, Andy.
Okej, oroa dig inte. Ge mig två minuter.
Nej, Andy. Andy!
-Två minuter. Jag är strax tillbaka. -Andy, vi sjunker.
-Två minuter. -Andy, jag behöver dig...
Hjälp henne, Freeman.
-Hur länge dröjer ankan? -En minut.
Carly, hjälp henne om hon behöver dig.
-Hej, Andy. -Tjena, kompis.
Namaste , köksmästare. Trevligt att se dig.
-Det här är kritikern Sara Southworth. -Hej. Det är ett nöje att träffas.
Slå dig ner och drick något med oss.
Bara kort.
Jag måste tillbaka till köket. Vi är insnöade idag.
-Bara en kortis. -Drick ett glas vin.
-Det är underbart här. -Tack så hemskt mycket.
Så ja.
-Nej, det är ditt glas. -Tack. Skål, sötnos.
-Skål. -God jul.
-Det smakade gott. -Mycket bra.
-Jag visste inte att du skulle komma. -Det blev lite sista minuten.
Han nämnde att han skulle hit och jag ville besöka er som en tidig julklapp.
Du är väl inte här i tjänsten?
-Jag känner igen den blicken. -Det är rädsla.
Nej, nej, nej. Jag är ledig. Så laga vad du vill.
Jag hade gått steget extra om jag vetat att du skulle komma.
-Kompis, vi är den goda sidan. -När bokade du?
Boken släpps...24:e februari.
Nej, inte din bok. När bokade du bordet här?
Förlåt, för två dagar sedan. Jag ringde och sms:ade dig,
men du återkom aldrig.
-Förlåt. -Det är ingen fara.
-Vi är här för att stötta dig. -Ja, och du vet...
Du behöver inte min hjälp, så oroa dig inte för det.
-Toppen, titta gärna i... -Det är en härlig stämning här.
Vi har många gäster ikväll. Väldigt många.
Jag är upptagen. Så upptagen med allt kring TV-jobbet.
Det har varit rena galenskapen, men samtidigt otroligt.
-Serien har exploderat i popularitet. -Jag såg ett avsnitt. Det var...
Du var inte den enda. Vi har sju miljoner tittare.
En full säsong. Vi måste ha gjort något rätt.
Den här menyn är... Jag känner igen allting.
Alla rätterna är mina. Jag älskar att se de nerskrivna, men...
-Här har vi ankan med soja. -Ja, det var min rätt.
-Vad? -Det var min rätt.
Jag ser att du har tillsatt röd cikoria, så det skiljer sig.
Han låtsas att det är första gången som han ser det,
men han gick igenom menyn i bilen på telefonen.
Man går inte på en Chelseamatch utan att läsa om spelarna, eller hur?
Så man besöker inte en restaurang utan att titta igenom menyn.
Utan att såga menyn.
Nej, nej, nej, kompis, den är grym.
Du har alla klassiker här.
-Du har krabba vilket... -Den låter god.
Du tillförde något till krabban hos oss. Fantastiskt, det du gjorde.
Det var min idé att rengöra krabban, Al.
-Det är en ganska gammal rätt. -Ja, men det var min idé.
Att förändra den hos dig.
-Vi är inte här för att kritisera. -Det hoppas jag fan.
Jag tror att han är lite avundsjuk.
Jag är avundsjuk. Ärligt talat så är det här stället helt otroligt.
Vi är här för att äta din mat och stötta dig, köksmästare.
-Nåja, jag måste tillbaka till jobbet. -Sluta med det där.
Beställ bara vad ni vill, så tar jag hand om det.
-Det var trevligt att träffa er. -Detsamma. Nöjet var vårt.
-Det är ett nöje att ha er här. -Vi ses lite senare.
-Vi åt krabban på "Passione" ! -Just det, så klart.
För jag började jobba där efter att jag lämnade dig. Jag tog med mig den.
Ursäkta mig. Hon har en fråga.
-Är det Alistair Skye? -Ja, det är det.
-Jag sa ju det. -Jag tror knappt mina ögon.
Trevlig kväll. Njut av drinken.
Jag sa ju att jag såg honom.
Beställning: En risotto, en anka, en makrill.
Jag tror det knappt. Han tog med sig den där jävla saken.
-Matkritikern. Jävla Sara. -Sara Southworth.
-Skämtar du? Hon är hemsk. -Vilket kukhuvud.
-Lycka till. -Jag sa ju det.
Okej, vi har en kritiker på bord fyra. Nu måste ni göra ert bästa.
Allt till bord fyra måste vara i toppskick.
-Ja, köksmästare. -Toppen.
Okej, om han vill leka så ska vi leka med honom.
-Ingen fara. Är du okej? -Ja, nu tar vi hand om beställningarna.
Okej, två lamm. Förrätterna är ute på bord två.
Huvudrätterna är ute på bord 20. Bord fem är på väg.
Ja, ja, ja. Okej.
Hur länge dröjer bord fem?
-Typ 90 sekunder. Tony, kom och hjälp mig. -På väg.
-Hur går det kompis? -Bra. Fan.
Fortsätt vända dem, Tony.
-Camille, hur länge dröjer garneringen? -20 sekunder.
Säg tio. Det brådskar.
Fortsätt vända.
-Camille! -Den är färdig.
-Tid på ankan? -Den kommer, den kommer.
-Tallrik, gullet. Tack. -Fortsätt tillaga den. Vänd, vänd, vänd.
-Jag behöver anksåsen, tack. -Okej. Visst.
-Helvete! -Är du okej?
Fan, det är ingen fara. Städa upp det. Förlåt, grabben.
Jävla helvete. Det var mitt eget fel.
-Okej, kan jag få ny sås snarast möjligt. -Ett ord.
-Vad sa jag och svordomar? -Jag brände just handen.
-Jag sa det precis på mötet. -Ja, och jag brände min jävla hand.
Högt och tydligt med folk i köket och restaurangen. Du svär för högt.
-Svär för högt? Hur annars svär man? -Svär tyst.
-Köksmästare. -Vad?
-Kan jag ställa ut soporna? -Ja, gå och gör det.
Just det, soporna. Ta hand om soporna.
-Skynda dig, grabben. -Du måste fixa det.
-Ho-ho, din jävel. -Läget?
-Hur är jobbet? -Stressigt. Det stressar upp mig.
-Förlåt, vad sa du? -Du lyssnade inte ens.
-Vad vill du ha? Gräs? -Ja. Jag mår dåligt.
-Jag packade lite extra. Betalar du? -Nej, ta det på krita.
-Det är fjärde gången. Skämtar du? -Det är lugnt, Holly. Tagga ner.
-Vad gör du ikväll? -Jag ska träffa Kylie.
Måste köra en bit för jag hungrig.
-När är du färdig här? -12.
Jaså? Vi är i närheten, så jag hämtar dig. Det är lugnt.
-Och imorgon? -Far åt helvete.
-Jävla hora. -Kallade du just mig för hora?
Du gjorde det. Hoppa fan ut ur bilen.
-Stick. Håll käften. -Stäng dörren efter dig.
-Din bil ser förjävlig ut. -Sparka inte dörren, ditt kukhuvud.
Jävla fjant.
-Köksmästare. Soporna är slängda. -Snyggt jobbat. Tack.
Service till bord 20.
-Här är era rätter. -Tackar.
-Ingen fara. Behöver ni något mer? -Nej, det blir bra så. Tack.
Ursäkta, sötnos. Kan vi få prata med dig?
Ärligt talat, pumparisotto? Den här menyn är inte för oss.
-Jag förstår den inte ens. -Kan vi få biff och pommes?
Vi har tyvärr bara det som står på menyn.
-Råbiff? -Ni måste ha biff. Ni har en restaurang.
Har du Instagram? För jag har 30 000 följare.
Om jag trivs, så trivs ni. Det är bra affärer.
-Råbiff, men ingen biff? -Filma inte mig, tack.
-Jag kanske ska prata med din chef. -Vet du vad? Jag hämtar chefen.
Jag tål inte servitriser som inte ler.
Gör mig en tjänst. Kolla in bruden som gillade min bild.
Hennes pattar är fan grymma.
Hallå, mina herrar, hur är det? -Läget, sötnos?
-Min servitris sa att ni är influencers. -Jag var faktiskt på TV.
-Vilken show var du med i? -Jag var på "Text My Ex."
-Jag brukade titta på det. -Han kom trea.
-Två, faktiskt. -Herregud.
Men hon var lite surmulen. Vi vill bara ha biff och pommes.
Jag ber om ursäkt. Vi kan ordna det.
-Vi kan tagga bilderna. -Och följ gärna oss på Instagram.
Toppen. Hur vill ni ha era biffar?
-Medium rare. -Medium rare - och du?
Medium rare. -Medium rare - och?
Kremera min biff. Jag vill ha den riktigt...
Riktigt well done. Och får jag bjuda på några glas?
Några bira och kanske en flaska rött till köttet.
-Vi tar några bilder och så. -Det vore fantastiskt.
Det är på väg.
-Ta ett glas själv också. -Ja, kom och sätt dig.
-Lemon drop till dig, visst? -Jag tar en whiskey sour.
-Vad sa du nu? - En whiskey sour.
-Nej, vilken dialekt är det? -Glasgow.
Förlåt, mina damer, två whiskey sours.
-Det är så bra. -Han är bra.
-Vad vill du ha, min kära? -Vanligtvis en Long island ice tea...
-...men i den här klänningen? -Klänningen skriker ett woo-woo.
-Ursäkta, vad då? -Ett woo-woo!
Lita på mig, du kommer att älska den.
Ska ni gå ut ikväll? Hör här, jag är DJ.
-Är du? -Ja, jag extraknäcker som servitör.
-Okej. -Känner ni till Dalston Superstore?
Alldeles runt hörnet.
-Gaybaren där? -Ja, min man är dörrvakt.
Jag kan skriva upp er på listan om ni känner för det.
Ni är mitt favoritbord ikväll, så jag ordnar några shots.
Jägerbombs, Jägermeister tycker ni om det?
-Jäger? -Jägermeister med Red Bull.
-Den där bruna drycken? -Herregud, hostmedicinen.
-Nej, nej, nej. Jag är allergisk. -Sex tequilas.
Ja!
Jag måste tillbaka till jobbet innan ni ger mig problem.
-Nej, stanna. -Det är inte på menyn.
För i helvete...
Jag älskar mitt jobb. Hon lyfte fan mitt förkläde!
-Vad kränkande. -Knip igen.
-Är det kränkande? -Det är det.
Billy, kan jag få en stark kaffe? Tack.
-Vill du ha några tillsatser? -Ja.
Längre ner!
-Vi har inte biff på menyn. -Jag vet, men kan ni ordna det?
-Vi är för upptagna för att byta kurs. -Ni är inte ens så...
-Vad är det? -Hon vill ha biff.
Varför gick du iväg igen om ni är så upptagna?
-Vi behöver tre biffar. -Hon lyssnar inte.
-Vi har inte biff. -Jag försöker säga det.
Skär bara av tre skivor. Det är inte så svårt.
Camille, gör mig en tjänst. Förbered lite potät. Vi ordnar pommes.
-Vad är potät? -Han vill ha pommes frites.
-Tony, du sköter dig själv. -Jag tror det knappt.
-Oroa er inte om det. -För fan, Andy...
-Varför viker du dig alltid för henne? -Vad menar du med det?
Fan, jag gör det själv då. -Glöm inte handskarna.
Stäng dörren.
-Skär upp tre bitar. -Ja, köksmästare.
Lugnt?
Alistairs bord.
Okej... Du tar hand om förrätterna, så ordnar jag huvudrätterna.
-Okej. -Bra. Ropa dem.
-Två täcken, två krabbor, två ankor. -Oui.
-Tony... -Ja?
Skicka inte ut förrätterna innan jag har godkänt dem, okej?
Ja, köksmästare.
Tony? Tony, vad gör du?
-Hur många gånger har de sagt åt dig? -Jake skulle ha städat det här.
-Vad menar du? -Jag vet inte vart han har tagit vägen.
För i helvete. Flytta på dig, Freeman.
Vad snackar du om? Jag letade fan efter dig.
Vad fan sysslar du med? Ut med dig omedelbart.
Carly, du måste avskeda honom. Han lyssnar inte när man säger åt honom.
-Runkar du fortfarande? -Lustigt, Tony.
-Är du okej? -Ja, är du okej?
-Ta dessa och sluta runka. -Ja, runka din mamma.
-Runka min mamma, va? -Ja, ja, ja.
Idiot.
-Du är värdelös, men jag älskar dig. -Jag älskar dig med.
-Vad står det? -2-1.
-Okej, den är färdig. -Varför jobbar han kvar?
Jag kom på honom att se på fotboll på mobilen.
-Samtidigt drunknar Tony i disken. -Jag ska prata med honom.
-Nej, du måste göra mer än så. -Okej, jag drar det från lönen.
-Hur ser de här ut? -De är helt lysande.
Ja, ja, ja. Bra jobbat. Fortsätt så. De ser fantastiska ut.
-Hallå! -Service till bord fyra.
Bord sju säger att lammet inte är ordentligt tillagat.
De vill ha köttet stekt.
-Nej, den ser bra ut. Den ska vara rosa. -Jag försökte förklara det.
-Vad är problemet? -Förklarade du det för dem?
Vilket bord? För inga bad om att få lammet well done.
Det är lamm, sötnos. Det ska vara rosa.
Jag vet. Jag förklarade det, men de lyssnade ändå inte.
-Okej, vilket bord är det? -Sju.
-Jag ska fan förklara det. -Låt det vara!
-Bränn bara skiten ur den. -Den ska se ut så här.
Gör kol av köttet och sänk rösten.
-Förklara det nästa gång. -Ja, jag ska.
För i helvete...
Varför skickades tallriken tillbaka? Vad var problemet?
-Det är inget problem. -Så varför skickades den tillbaka?
-De sa att den var för rosa. -Så kunden var inte nöjd?
Nej, det var inte problemet. Din personal förklarar inte...
Så det är min personals fel? De skickade tillbaka maten för att de var missnöjda.
Lammet ska vara rosa. Förstår du att lammet ska vara rosa?
-Det är inte personalens fel. -Förstår du att lammet ska vara...
-Jag säger att kunden alltid har rätt. -Förstår du hur rätten ska tillagas?
-Flickor... -Nej, nej, nej!
Förstår du hur rätten ska tillagas?
För maten skickas tillbaka eftersom du inte har lärt upp din jävla personal.
-Det är inte mitt... -Jo, det är det.
Vi sliter arslet av oss här medan du... Vet du vad, Andy?
Jag har fått nog av att bära skulden för dina brister.
Se bara hur hårt alla jobbar för att tjäna pengar åt dig, men du fortsätter...
Du har ingen jävla aning. Vi sliter som djur för dina bokningar.
Men du är så jävla dum att du inte ens ser vad du har gjort, eller hur?
Inser du att du har överbokat? Inte?
Dessutom ska vi laga specialrätter till några fåniga, jävla influencers.
Och allergier står inte i systemet, så vi måste förlita oss på dina små lappar.
Inser du hur hårt trycket är på oss? Kanske, kanske, kanske...
Om du tillbringade hälften av din tid med att lära dig hur man driver restaurang
istället för att hora ut dig på sociala medier som en billig Kardashian
så skulle vi inte vara i den här skiten.
Du talar till oss som om vi är smutsen under din jävla sko.
Jag har fått nog. Jag tycker inte om dig. De tycker inte om dig.
Ingen tycker om dig och det här jobbet är inte värt det.
Jag får inte tillräckligt betalt för att tåla den här skiten.
Jag får inte tillräckligt betalt, fattar du? Trots löneförhöjningen.
Så det är bäst att du passar dig.
-Vilken löneförhöjning? -Flickor, vi tar det inte nu.
-Vad? -Låt det vara. Det är lugnt.
-Vad? -Låt det vara.
Om hon tar den tonen igen så avskedar jag henne.
Pappa, ring tillbaka när du hör det här.
Jag tror inte att jag är menad att jobba med det här.
Jag vet inte vad jag gör...
...och ingen tycker om mig.
Kan du bara ringa tillbaka?
Är du okej?
-Ja, bara bra. Hur så? -Vi har två sällskap som inte har bokat.
-Okej. -Jag ville bara...
-Du kan väl låta mig sköta mitt jobb. -Jag ska försöka.
Hej, här är den andra flaskan. Ska jag bara byta dem?
Ja, gör så. Det blir toppen.
Kan jag också få en liten skål med za'atar?
-Absolut. -Det är så gott, men behöver lite...
-Ingen fara. Jag ordnar det. -Za'atar?
Kan du inte stänga av kocken för en kväll?
Så här, det här är toppen.
-98 % är i mål. -Vad saknas?
-Två procent. -Du är så lustig.
Jag var alltid tvungen att ge Andy knuffen som han behövde.
Han klarade aldrig det på egen hand, men han kommer att göra det.
Säkert. Jag menar, jag tycker om det.
Allting behöver inte ha kolsyreis eller några nötter eller liknande.
För min skull, okej? Bara...
-Vi har beställt samma rätt. -Berätta bara vad jag känner av.
Den är inte pretentiös.
Den är inte överdrivet komplicerad, utan underbar och enkel.
Vad?
-Den är enkel. -Enkel.
Så vi talar om opretentiös, enkel mat och pappersmenyer.
Vad försöker du uppnå? Vill du att jag ska ge dem ett dåligt betyg?
Han är min vän. Jag vill bara att du ska vara ärlig med vad vi äter.
Bra, för jag tycker om det.
Att recensera mat är som sex.
Man tittar på vad som finns där, inte vad som inte finns där.
Ät bara din mat.
Elvis har lämnat köket, så nu njuter vi av vad vi har.
-Här är din za'atar. -Tack. Se här.
-Fantastiskt. -Uppmuntra inte honom.
Du behöver inte krydda min mat Det liknar...
-Hur är han? -Charmig, snygg och snäll.
Är han charmig? Han kanske erbjuder dig skjuts hem.
Ja, kanske det. Jag ska nog fråga honom.
-Hur är Alistair Skye? -Jag berättade just hur charmig han är.
Du är förtjust i honom. Men Billy, hon älskar ändå dig.
-Det verkar inte så. -Berätta inte det.
-Jag har honom till sällskap ändå. -Det är pinsamt.
Hur går det med amerikanerna, förresten?
Okej, här är det kremerade lammet. Andrea, jag var inte sur på dig.
-Berätta bara att lamm inte tillagas så. -Jag ska hälsa dem det.
-Här är lammet. -Vad är det?
-Det är lammet som vi... -Inte det, utan det.
-Jag kan skicka tillbaka den. -Nej, smutsa inte ner tallriken.
Köket ville att jag skulle berätta att lamm vanligtvis tillagas rosa...
-...men att den är well done för dig. -Ja, jag vet det.
Jag hoppas ni har en trevlig kväll.
Solbränd över hela kroppen.
Är ni färdiga med dessa så hämtar jag era huvudrätter.
-Huvudrätter går ut. Bord 13, inga nötter. -Oui.
Carly, jag ska tala med bord sju om lammet, men...
...kan vi något att dricka och talas vid senare?
-Visst, det går bra. -Okej, bra.
-Köksmästare, vi har slut på dressing. -Okej, bara...
-Ska jag använda något annat? -Ja, ge mig ett ögonblick.
-Okej, vad är problemet? -Jag måste servera dessa med...
-Vad ska jag göra? -Förbered mer.
Men jag måste skicka ut dem nu.
Använd den då, men se till att förbereda mer, okej?
Använd den där. Ingen lär märka det. Se till att förbereda mer bara.
För i helvete. Fan ta den här skiten.
-Är du okej? -Nej, jag är helt jävla utmattad.
Beställning: en ostron, en krabba, en anka, en makrill.
-Nej, du måste vänta med den. -Vänta, vänta.
-Den kommer att bli dålig. -Service till bord 13.
Service till bord 13.
Är du okej?
Var är extrabehållaren? Jag ordnar det.
-Drickarna är serverade, gott folk. -Okej, kom igen nu.
-Vart tog hon vägen? -Hon lämnade mig. Nej, badrummet.
-Ge bara signalen när det händer. -Oroa dig inte.
-Hej, min kära. Hur mår du? -Fantastiskt.
-Ska vi gå ut ikväll? -Ja.
-Vill du inte gå ut med Alistair Skye -Nej, jag antar att du får duga.
-Hem till mig? -Ursäkta? Nej.
Vi ska ut ikväll. Vill du följa med?
-Jag ska vara DJ på klubben. -Vad fan säger du? Vilken klubb?
-Jag vet vart vi ska. -Superstore.
-Ja. -Ja, vi drar dit.
-Kommer amerikanerna? -Ja, de jävla jänkarna kommer.
Vilket skämt... Är huvudrätterna till bord 13 ute?
Vänta, vänta. Har 13 skickats ut?
-Ja. 13 är ute. -Perfekt. Tack.
-Okej, klarar du dig? -Ja, ja.
Hur länge dröjer såsen, Andy?
-Vi kan inte vänta längre. -Okej, visst.
-Nu fixar vi det här. -Ja.
-Du missade en bit där. -Ja. Här är två.
-Ta bort det. -Torka tallriken ren.
-Ja. -Då så, då så.
-Okej, har du fixat det? -Ja. Är du nöjd?
Okej.
-Nej, jag gör det. Jag tar dem. -Som du vill.
-De ska till bord fyra, va? -Ja, jag vet.
-Bra? Bra? -Visst.
-Camille, håll ett öga på vår pommes. -Oui.
Toppen. Tack, kompis.
Fantastiskt.
-Vart tog hon vägen? -Hon skulle ringa ett samtal.
Det är riktigt gott. Riktigt gott.
Såsen är... Såsen saknar djup.
-Jag hade inte tid. -Du hann inte.
Men den är bra. Det handlar om millimeter.
Jag önskar att jag hade vetat att du skulle ta med henne.
Varför?
Då hade jag kunnat förbereda mig. Det är lite mycket att ta med henne.
Vi är på den goda sidan. Vi är här för dig.
Vet din fru att du är ute med henne?
Kompis, jag skämtar inte. Vad handlar det här om?
Du har inte ringt tillbaka på sex jävla veckor, okej?
Jag borde inte behöva komma hit för att ta reda på hur det är mellan oss.
Förstår du vad jag säger? Sex jävla veckor.
Vill du veta vad det här handlar om?
Det handlar om att du tog 200 000 pund...
-Ursäkta. -Inte nu.
Kan vi ta en snabb bild? Vi är stora fans.
Du försvann från jordens yta.
Kom då. Snabba på, grabbar.
-Kan du ta bilden? -Så, tack så mycket.
Kan du ta två-tre bilder?
Du försvann från jordens yta.
Snyggt jobbat.
-Okej, grabbar. -Tackar.
Kan vi få kolsyrat vatten till bordet?
Han är köksmästare, kompis. Be en av flickorna.
-Han är redan här. -Be en av flickorna.
Förlåt för det, köksmästare.
Vill ni ha något annat?
Kompis, jag är några månader bort.
Trots TV-giget och allt sådant är jag några månader från konkurs.
-Jag behöver pengarna. -Jag har inte pengarna, Al.
Jag har dem inte. Jag försökte betala tillbaka genom avbetalningar.
Det är ingen jävla hjälp. Jag behöver dem.
Inser du hur många som förlorar jobbet om jag går i konkurs?
Jag behöver din hjälp. Jag behöver mina pengar.
Men jag har dem inte. Jag kan inte ge vad jag inte har.
Men vet du vad du har? Det här stället. Det här stället är rena guldet.
Vi går ihop här. Vi kan jobba tillsammans igen.
Jag har redan en partner.
Jag vill bli delägare, vem din partner än är.
-Det är mitt. -Stället är perfekt, okej?
Men du tjänar ingenting, för du har inte affärsskallen.
Jag har det. Fortsätt i köket och låt mig ta hand om resten.
Vi delar det 70/30.
-Jag kan inte göra det. -Varför?
-Jag har andra partners. -Du har 30 % att dela som du vill.
Okej, 30 % av mycket är fortfarande mycket.
Om du går med på det kommer inte bara Sara ge goda recensioner.
Du får det från alla kritiker i stan. Snälla, jag behöver det.
-Hej, sötnos. -Förlåt, jag pratade med mina barn...
...som är hos mitt ex. Det är helt...
-Det ser fantastiskt ut. -Tack så mycket.
-Så vad har jag missat? -Ingenting. Vi småpratade bara.
Det smakade fantastiskt, förresten. Vänta bara tills du smakar det.
Den är vackert tillagad. Varifrån kommer ankan?
Vi köper in vår anka från Smith's.
Världens främsta köttleverantör. Vi använde dem alltid i vår restaurang.
Det är underbart.
Bra gjort. Jag vet inte hur du klarar både detta och livet och...
Har du barn? Hur gamla och hur många?
-Jag har en liten pojke. -Ursäkta mig.
-Nathan. -Trevligt. Det är ett fint namn.
Jag har två flickor själv.
Jag pratade just med dem och förklarade varför jag måste komma ut en kväll.
Det är skönt att vara här, men det känns som man alltid...
Man måste alltid be om ursäkt. Hur som helst.
Jag behövde bara en paus. Hur blir ni inte helt utbrända?
För i helvete... Vet ni hur man inte blir utbränd?
Man skapar en framgångsrik restaurang genom förtroende för sina medarbetare.
En medelmåttig köksmästare med goda medarbetare blir framgångsrik.
Eller så kan man ha en värdelös köksmästare omgiven av bra kockar.
Nåja... Ni verkar ha det bra.
Jag tror att det är lättare för män.
Vet du vad ditt problem är?
Du har gjort ett fel i livet. Du gifte dig med fel man.
Jag trodde inte riktigt att jag gifte mig med en självisk,
självupptagen, pretentiös narcissist.
Gifte du dig med en narcissist? Vem faller för en narcissist?
Ursäkta mig. Jag måste ta det här samtalet.
Hallå. Hej, grabben.
Ja. Nej, jag ber om ursäkt.
Din mamma berättade. Jag sa att jag skulle ringa tillbaka.
Kan någon hjälpa mig? Hon har drabbats av en stroke!
Okej, jag måste lägga på. Jag ringer tillbaka om ett ögonblick.
Vi måste få dig på fötter. Är hon allergisk mot något?
-Vad hände? -Hon har fått en allergisk chock.
-Kan du följa med mig? -Är hon okej?
Jag ringer efter ambulans.
-Var det maten, Andy? -Jag har ingen aning.
-Är hon okej? -Jag tror det. Jag har ingen aning.
-Vad hände därute? Det är en massa... -Jag har ingen aning. Hon...
-Vad hände? -Jag har ingen aning. Jag vet inte.
-Jag förstår inte vad som hände. -Jag vet inte. Ge mig ett ögonblick.
Den är inte där. Fan.
Jag förstår inte vad som hände. Är hon okej?
Jag tror det. Jag ska kolla.
-Är hon okej? -Hon verkar ha ont.
Ursäkta mig. Ni hade ett jävla jobb. Titta vad ni har gjort mot min flickvän.
-Vi beklagar verkligen. -Det är en katastrof. Ni förstörde allt.
Lugna ner dig.
Har vi en filt eller en jacka? Hon verkar ha fått en allergisk reaktion.
-Ingen berättade det. -Hon är allergisk mot nötter.
-Varför är det inte i systemet? -Jag vet inte.
Har ingen satt in det i systemet?
-Jag berättar mer om en stund. -Vad hände?
-Jag har jackan. -Ni måste åka runt...
-Ge mig den. -Svep om henne.
-Behöver ni något mer? -Nej, ingenting. Gå.
-Helvete. -Jag ska bara...
Andrea, jag vill bara säga att du har gjort bra ifrån dig. Så tack.
Det har varit en hård kväll. Vi kanske kan ta en drink under veckan?
Det vore trevligt.
Jag ska se till att ambulansen hittar hit. Kollar du om Dean är okej?
-Jag tror att jag hör dem. -De är bara sekunderna bort.
Andas in genom näsa, ut genom munnen.
Tänk på Finland. När vi åker till Finland och ser upp på stjärnorna...
-De be om detaljer som jag inte kan. -Det är okej.
-Hon heter Mary Glaster. -Fortsätt bara andas.
-Hur fan gick det till? -Jag har ingen aning.
-Det finns inget som jag kan göra nu. -Kompis, du måste fokusera.
-Hur blev tallriken kontaminerad? -Jag har ingen aning alls.
-Vem tillagade rätten? -Det måste ha varit...
-Vem är din souschef? -Freeman. Carly skickade ut den.
Hör här, Carly måste ta fallet för detta för annars gör du det.
Det är din restaurang och mina pengar.
-Du måste skylla på Carly. -Nej, det är inte hennes fel.
Felet spelar ingen roll. Felet försvinner med ambulansen.
Du måste fatta det rätta beslutet nu och du har inget annat val.
Tack. Hon är här borta. Skynda er.
-Hej, klarar ni er? -Hej, Mary.
Jag heter Lola och det här är Catherine. Vi ska hjälpa dig, okej?
Kan du berätta vad du har ätit?
Har hon en EpiPen och om hon har använt den, när då?
-För fem-tio minuter sen. Jag vet inte. -Ingen fara.
Kommer hon att klara sig?
Jag ska bara ta din puls, Mary.
-Andas långsamt för mig. -Kom igen, älskling.
Kom igen. Jag är här, det är ingen fara.
Lugnt och sansat.
Långsamma, djupa andetag.
Okej, pulsen är snabb, men svag. Jag ger henne en EpiPen.
-Catherine ska ge dig en dos till. -Det kommer att sticka till, okej, Mary?
-Bra gjort. -Du gör bra ifrån dig.
-Är hon okej? -Hon kommer att klara sig.
Ska vi in i bilen?
Vi ska bara flytta henne till ambulansen.
Jag ska lyfta dig och flytta dig till ambulansen, okej?
-Tack. -Så där. Bra jobbat, Mary.
-Bra jobbat. -Jag har dig.
Masken ska sitta kvar. Så ja.
-Bra gjort. -Fortsätt andas lugnt och sansat.
-Åkte ni bil hit? -Kan jag följa med er?
-Bra gjort, allihopa. -Tack.
Jag beklagar det som... Jag ber verkligen om ursäkt.
Säg inget. Han har inte gjort något fel. Sluta be om ursäkt.
Låt mitt PR-företag ta hand om det. Lämna det åt mig, okej?
-Jag kan inte göra mig av med Carly. -Hör är, det är ingen begäran.
Det är en befallning för 200 000 pund.
Du gör det rätta annars går vi båda mot undergången.
Fan.
-Det vore bra om ni tog bort den. -Du sa att ni ville ha ett inlägg.
-Jag ber er att ta bort den. -Kan vi talas vid i köket?
-Köksmästare? -Ja.
-Klarar hon sig? -Ja, hon återhämtar sig.
-Är hon okej? -Ja, hon mår bra.
In i köket, Tony. Nu.
In i köket.
Okej, så vilket bordsnummer var det?
-13. -13, okej.
-Vad beställde han? -De fick lax och krabba.
-Två Old Fashioned. -Och makrill till huvudrätt.
Okej, så...
Huvudrätten var okej.
Vi har gått igenom allt. Det fanns inga nötter i någon av rätterna.
Och du skickade ut dem?
-Ja, och det fanns inga nötter i rätten. -Så vad var huvudrätten igen?
Det var makrill som vi ändrade på grund av beställningen.
Så vi ändrade det till äppelsallad och pepparrotsdressing.
-Det fanns inga allergener på min station. -Då är vi alla säkra.
Nej, den andra tallriken hade inte pepparrotsdressing.
-Vad fanns på den då? -Den andra?
-Jag frågade dig för den tog slut. -Och jag bad dig förbereda mer.
-På den andra tallriken bad du mig... -Men jag bad dig att förbereda mer.
Ja, men till den andra tallriken bad du mig att använda den andra.
-Okej, men det är väl okej? -Ja.
-Vad är i den?
Citronjuice, misopasta, risvinsvinäger, valnötsolja och gräslök.
Å... Sötnos.
Ingen fara.
Ingen fara. Det är inte ditt fel.
Hon är i ambulansen. Det är inte...
-Det är nog inte så farligt. -Du är riktigt jävla dum, eller hur?
-Kom igen nu. -Allvarligt.
Du är verkligen jävla dum. Vad då inte så farligt?
Vad menar du? För det är en tjej därute som kanske kommer att dö.
Hon har börjat böla, men vems jävla fel är det egentligen?
Du tänker inte säga något, Carly, så jag måste göra det.
Andy, det är ditt jävla fel för du dyker inte upp i tid.
Du sköter inte beställningarna. Du förbereder ingenting.
Du skiter fullständigt i oss. Du kommer hit stinkandes av sprit.
Du är en jävla...
Sluta nu! Sluta!
-Alla måste lugna ner sig. -Få ut honom härifrån.
Gå ut dit. Vi har fortfarande bord att servera.
-Stick. -Carly, det var mitt fel.
Jag sa åt henne att använda den andra. Felet var mitt. Jag är körd.
Okej, kom igen nu.
Du måste behålla lugnet. Ta bara ett djupt andetag.
Vad ska jag göra?
-Vi tar oss igenom det, okej? -Men det var mitt fel.
Okej, men vi får ta det ett steg i taget.
-Är allt som det ska? -Dra åt helvete! Försvinn!
-Stick från mitt kök! -Jävla galning!
-Vad gör du? -Han ville att jag skulle offra dig.
-Vad snackar du om? -Ärligt, idioten ville ge dig skulden.
-Jag kan inte bära skulden. -Jag vet. Det var mitt fel.
Så det är helt löjligt, Andy.
-Du förstår inte. Jag är körd. -Säg inte att jag inte förstår.
Förstår jag inte? Jag täcker för dig varenda dag, Andy.
Jag klarar inte mycket mer.
-Å, Carly. -Nej, nej, nej.
-Jag klarar fan inte... -Carly, förlåt mig.
Jag har hört många ursäkter, Andy. Många ursäkter.
-Det var inte... -Carly, förlåt mig.
Sluta nu. Jag måste härifrån.
-Jag måste bort. -Carly, nej.
Jag måste ta det andra jobbet, Andy. Jag klarar inte mer.
Okej?
-Snälla, gör det inte. -Okej.
Ja, förstår du min situation?
-Ja, okej, jag fattar. -Snälla, snälla, snälla.
-Okej, du har rätt. -Ja?
-Du har rätt. -Ja?
-Klarar du dig? -Ja.
-Jag måste tillbaka ut dit. -Okej.
Förlåt, Andy. Det är bara lugnt. Bara lugnt.
Jag fattar. Ge mig bara ett par minuter.
Förlåt, Carly, Förlåt mig.
Hej.
Jag vet. Förlåt mig.
Jag vet. Jag försökte ringa honom.
Jag försökte ringa honom, men allt gick åt helvete på jobbet.
Vad menar du? Självklart älskar jag honom.
Vad sa du?
Säg att jag älskar honom. Säg att han borde veta att jag älskar honom.
Jag visar ju det.
Nej, det har jag inte.
Okej.
Nej, jag har inte snortat något.
Ja, det gjorde jag. Ja.
Nej, jag vet inte vad jag ska göra. Ärligt talat så vill jag sluta.
Jag vill verkligen sluta.
Okej då. Ja, okej...
Jag skriver in mig på rehab om jag måste.
Ja.
Okej.
Nej, det är inte. Jag lovar att göra det.
Okej. Jag ringer dig imorgon.
Okej. Okej.
Okej, jag ska. Ja, jag ska.
Okej.
Hälsa att jag älskar honom med.
Snälla, säg det.
Okej.
Okej, Hej då.
Helvete!
Andy! Vakna, Andy!
-Köksmästare! -Hjälp, någon!
-Köksmästare! -Kan någon ringa efter en ambulans!