Pysykää paikoillanne.
Rakkaudesta vapauteen.
TERVEISIÄ FLORIDAN WALT DISNEY WORLDISTA
VAIN NÄYTTELIJÖILLE
Etelä-Kalifornian aavikko.
Ankaran karu kuiva alue,
jossa vain appelsiinit ovat kosteita.
Ne ovat aika mehukkaita.
Mutta1950-luvulla, julman Kalifornian auringon alla,
idea valui hiekasta,
joka muuttui nopeasti virraksi -
ja virtaavaksi trooppiseksi joeksi.
Jätämme sivilisaation etuvartion -
ja suuntaamme Amazonin yläjuoksulle.
Viidakkoristeily on ollut näissä trooppisissa vesissä lähes 70 vuotta,
kuvaten norsujen, virtahepojen, krokotiilien, kirahvien, piraijoiden,
leijonien, sarvikuonojen, apinoiden, eksoottisten kasvien majesteettisuutta.
Ja kivien?
-Hyvä on. -Tuolla hän on.
Pelastamassa maailmaa Emily Bluntin kanssa elokuvassa,
jonka inspiraationa oli Disneylandin kestävimpiin kuuluva nähtävyys.
En pelkää.
Miksi pelkäisit?
Disneyn Jungle Cruisea kipparitiimiä kunnioitetaan.
He tekevät teräviä sutkauksia…
Haluan esitellä teille kasvien elämää.
…ja älykästä huumoria…
Ottakaa niin monta kuvaa kuin haluatte.
Ne eivät kärsi siitä…
…tai toisin sanoen…
Isävitsejä.
Pidän sanaleikeistä.
Kiellämme kaiken.
Ennen kaikkea -
Jungle Cruise on klassista, vintage-Disneylandia parhaimmillaan.
Ennen kuin nousemme kyytiin selvittääksemme,
miten trooppinen ekosysteemi päätyi Etelä-Kaliforniaan…
Vierailemme veneellä maailman syrjäisimmillä seikkailualueilla.
…ja muissa maailman Disney-puistoissa…
Meidän on palattava 1950-luvun alun kuivalle aavikolle,
jossa eräs Walter Elias Disney keräsi mainetta -
eläinten ystävänä.
-Hei, Minni! -Eikä pelkästään söpöjen animoitujen.
Ei. Söpö pikku pupu.
Tarkoitamme eläimiä, joilla on tappajan vaistot.
Ne eivät käytä takkeja tai housuja.
Tarina alkaa Waltin rakkaudesta kaiken muotoisia ja kokoisia eläimiä kohtaan.
Tämä kiinnostus kasvoi, kun hän pyöritti menestyvää sarjakuvastudiota -
ja pyrki animaatioiden täydellisyyteen.
Säilyttääksemme näiden otusten viehätysvoiman,
animoitujen piirrostemme olisi vangittava elävien eläinten -
luonnolliset liikkeet ja asenteet.
Olemme tutkineet eläinten liikkeitä -
luonnollisessa ympäristössään.
Ajan myötä lisäsimme Bambi-tutkimukseemme monta kelaa eläimistä.
Ja tehdessään niin,
Waltille ei selvinnyt vain, miten tehdä parempia Bambeja,
vaan villieläimen tavoin hän halusi hyödyntää tähteetkin.
Varsinkin hyvän materiaalin.
Yksi asia on aina johtanut toiseen. Bambi ei ollut poikkeus.
Tutkimuksen eläinnauhoista saatiin yllättävää hyötyä.
Joka oli erilaisia potentiaalisia luontodokumentteja.
Niissä oli kyse luonnon ja todellisten eläinten suuruuden arvostamisesta.
Silloin Walt tajusi, että hänestä voisi tulla…
Elävien toimintaelokuvien tuottaja, Niin tehtiin ensimmäinen True-Life Adventure.
Tämän kuvauspaikkamateriaalin avulla Walt teki dokumenttielokuvan.
Hylkeen allekirjoittama…
Se on tarina Hyljesaaresta.
…ja toimittama.
Se pääsi Oscar-ehdokkaaksi ja oli paras lyhytdokumentti.
Se oli 13 True-Life Adventures -elokuvan alku,
joista 8 voitti Oscar-palkintoja.
Se on totta. Waltilla oli enemmän smokkeja kuin pingviineillä.
Ne pukeutuvat aina muodollisesti.
Walt Disneyn maine oli sinetöity.
Hän ei ollut vain Oscar-palkittu animaatioelokuvantekijä,
vaan myös aito dokumentaattori.
TRUE-LIFE ADVENTURE, LOPPU WALT DISNEY PRODUCTION
Mutta Walt halusi ylittää hylkeetkin…
Tuo ei toimi.
…seuraavalla True-Life Adventurella, jota hän suunnitteli kotona…
Vanhemmuudella.
Se alkoi kahden tyttären isästä,
joka mietti, minne mennä -
pitämään hauskaa heidän kanssaan.
Tarinan mukaan hän meni Griffith Parkiin -
viettämään isäpäivää tyttäriensä kanssa.
Walt istui penkillä, syötti oraville pähkinöitä -
ja katsoi tyttöjään karusellissa.
Minusta tuntui, että pitäisi rakentaa jotain,
jonkinlainen huvitteluyritys,
missä vanhemmat ja lapset voisivat pitää hauskaa yhdessä.
Tiedämme, mitä tästä ideasta tuli.
Siinä se. Tässä näin.
Disneyland.
Disneylandin ensimmäisestä suunnitelmasta lähtien,
ja lähes jokaisessa sen jälkeen,
Waltin visioon puistosta kuului eksoottinen, viidakkoinen joki,
joka mutkitteli kartalla.
Hän loi Jungle Cruisen,
koska hän halusi luoda kokemuksen ihmisille,
jotka eivät voineet matkustaa maapallolla -
ja tuoda eri maailman kolkat ihmisten luo.
-Kyllä. -Hän rakasti -
matkakertomuksen ideaa kaikista maailman eksoottisista vesiväylistä,
joihin hän voisi viedä vieraansa ja näyttää heille jotain upeaa.
Ja pitäkää mielessä,
eksoottisiin kohteisiin matkustaminen ei ollut siihen aikaan helppoa.
Hyvin harva kävi Afrikassa.
Harva edes näki, millaisia virtahevot ovat vedessä.
Sulavaliikkeisiä, selvästikin?
Vuoteen 1954 asti -
Walt Disney oli pelkkää suurta puhetta.
Waltilla oli vain perusajatus eksoottisesta veneajelusta.
Disneylandin rakentamiseen oli vuosi aikaa, ja paikka oli hyvin kuiva.
Aavikolla sataa keskimäärin 30-35 senttiä vettä.
Mutta Walt Disney Companyssa oli moninaisia lahjakkuuksia.
Walt kääntyi erään miehen puoleen, jolla oli erityisiä kykyjä kosteuden suhteen.
Jos katsoo Harper Goffin Waltille suunnittelemia malleja -
Sukelluslaivalla maailman ympäri -elokuvan Nautilukseen,
hän oli tuottelias suunnittelija.
Harper oli ensimmäisiä kehittelijöitä.
Hän loi ensimmäiset konseptit -
nähtävyyteen, joka tuli tunnetuksi Jungle Cruisena.
Harper ei saanut innoitustaan valtameren syvyyksistä…
Näin Afrikan kuningatttaren ja pidin siitä.
Hän näki paljon potentiaalia -
elokuvan kapteenissa, jonka hygienia on kyseenalaista -
ja joka seilaa Ulanga-joella Itä-Afrikassa.
Matkan varrella on nähtävyyksiä, vaaroja ja kylpymahdollisuuksia.
Afrikan kuningatar oli hyvä paikka aloittaa.
Paino sanalla "aloittaa". Sillä ennen kuin he pääsivät tänne,
heidän piti aloittaa täältä tai tuolta.
DISNEYLANDIN TYÖMAATOIMISTO
Se piti selvittää nopeasti, joten Walt kokosi tiiminsä -
ja kertoi visionsa Jungle Cruisesta.
Walt vei risteilylle suullisesti -
ja innostui siitä kovasti.
Sitten hänen taiteilijansa yritti visualisoida hänen sanansa -
ja muotoilimme sen sellaiseksi, että saimme aikaan piirroksen paperilla.
He päätyivät rönsyilevään risteilyyn,
joka ei kellunut vain Itä-Afrikan jokia pitkin,
vaan kaikissa maailman viidakoissa.
Meillä on asioita Etelä-Tyyneltämereltä, Afrikasta -
ja eri paikoista ympäri maailmaa.
Maailma kaukana Anaheimista, muttei kauaa,
sillä Disneylandin rakennustöiden alkaessa…
Puskutraktori saapui valmiina kaivamaan väylää joelle.
Ohjatakseen puskutraktoreita kaivamaan joen rutikuivaan maahan,
Harper Goff käytti 1950-luvun tekniikan tarkkuutta.
Harper Goff tarttui keppiin -
ja piirsi yhden joentörmän ääriviivat.
Kun hän on valmis,
hän meni kolmesta viiteen metriä toiselle puolelle -
ja piirsi joen toisen puolen törmän.
Ja puskutraktori alkoi kaivaa siitä.
Harper Goffin vaikuttavan kepin perinnön,
ei alkuperäisen,
voi nähdä tänä päivänäkin.
Jungle Cruise oli tietenkin suuri urakka.
Teimmehän viidakkoa viljelysmaalle.
Se oli varmasti ylivoimainen tehtävä. Tässä maallisessa haasteessa -
Walt kolusi läpikotaisin oman takapihansa,
Hän löysi sieltä maisema-arkkitehti Bill Evansin,
joka oli auttanut Waltia maisemoimaan ihmiskokoisen lelujunan kotiinsa.
Ei hätää. Hän palaa silmukasta.
Nyt oli täysi höyry päällä paljon suuremmassa projektissa.
Bill Evans oli maisema-arkkitehtimme.
Hänen tehtävänsä oli maisemoida Disneylandia mahdollisimman paljon.
Se oli tavallaan töissä oppimista.
Sellaista ei oltu tehty ennen.
Pyörät pyörivät, ei ollut aikaa hukattavaksi.
Jungle Cruise oli ensimmäinen nähtävyys, jota varten he…
Hylkeitäkö?
-Kaivoivat maata. -Tietysti.
Jungle Cruisen kanssa aloitettiin aiemmin,
jotta kaikki puut saisivat ylimääräisen kasvukauden.
Tehtiin paljon töitä Adventurelandin alueen -
istuttamiseksi varhain ja tiheästi, jotta saatiin hyvä tausta -
tarinoille, jotka halusimme kertoa.
Puiden kasvu vie aikaa. Sitä ei voi tehdä keinotekoisesti tai pakottaa.
Eivät he tietenkään aloittaneet aivan alusta.
He halusivat säästää mahdollisimman monta alkuperäistä puuta,
koska mitä enemmän säästettiin,
sitä enemmän ei tarvinnut ostaa ja tuoda sisään.
Värikkäässä suojelun puuskassa…
He olivat merkinneet puut pelastaakseen vihreät ja tuhotakseen punaiset.
Mutta tietysti…
Puskutraktorikuski oli värisokea.
Ja ilman valintaa hän tuhosi kaiken.
Hänen puolustuksekseen kaikki näytti aika mustavalkoiselta…
Tavalla tai toisella Bill tarvitsi kipeästi puita.
Hän kierteli Anaheimin eri naapurustoja -
ja Kalifornian,
ostaen ihmisten puita ja eksoottisia kasveja -
tuodakseen ne tänne.
Yhdestä puusta tuli jopa pieni julkkis.
Se tunnetaan Dominguezin Palmuna.
Palmu annettiin isovanhemmilleni häälahjaksi.
Kun Walt osti Disneylandin kiinteistön,
hän tiesi, että puulla on sentimentaaliset juuret.
Walt lupasi pitää siitä hyvää huolta.
Toimme sen parkkipaikalta -
ja istutimme tänne.
Se oli Jungle Cruisessa, mutta se siirrettiin.
Se siirrettiin toisen kerran laajennuksen aikana ja laitettiin jonotusalueelle.
Voin nähdä sen Adventurelandista.
Se on iso puu.
Yksi puu vähemmän vai enemmän?
Mitä muihin tuli, Bill oli epätoivoinen ja alkoi käydä läpi -
Etelä-Kalifornian uusia moottoriteitä.
Valtatie 5 oli suunniteltu -
kulkemaan heidän valitsemansa tontin vierestä.
Bill tyytyi jopa eräänlaisiin raatoihin.
Moottoritiet, jotka halkoivat lähiöitä -
Los Angelesin alueella,
mahdollistivat monien puiden pelastamisen,
joita emme olisi löytäneet muuten.
Me nappasimme ne kirjaimellisesti puskutraktorin kidasta.
Saavuimme sinne päivää ennen purkamista.
Laitoimme laatikoihin ja toimme Disneylandiin.
Voin kertoa puu puulta,
että tuo oli Santa Monican ja tämä Pomonan moottoritieltä.
Mutta viidakon luominen -
urbaanin viidakon tähteistä -
ei sekään riittänyt.
Bill matkusti ympäri maailman viidakkoja -
keräämässä siemeniä tähän uskomattomaan viidakkoon.
Ja kaikkein eksoottisin puu -
tunnetaan harvinaisista hedelmistään ja nektaristaan.
Aivan, appelsiineista.
Osa pelastetuista appelsiinipuista päätyi viidakkoristeilylle.
Ne istutettiin ylösalaisin,
koska juuret näyttävät eksoottisilta puilta.
Niistä saatiin myös pensaita viidakkoristeilylle.
Pensaikko oli kuitenkin vain tausta -
eksoottisten eläinten täyttämälle joelle.
Yksi tyyppi ajoi Ramblerin farmariautolla ojassa -
ja sanoi: "Tästä tulee viidakkoristeily."
Hei, miten menee?
"Leijonat hyppäävät tästä.
"Jos katsot tuota maakasaa, sinne tulee hyeenoita."
Jos käyttää vähän mielikuvitusta, voisi sanoa…
"Vau, tosi siistiä."
Mutta mistä leijonat ja hyeenat tulisivat?
Vitostieltä, kuten puutkin? Mahdollisuudet olivat huonot.
Walt halusi oikeita eläimiä viidakkoristeilylle.
Sepä jännittävä ajatus.
Kävi pian ilmi, ettei -
se johtaisi kovin jännittävään matkaan.
Huolimatta siitä, mitä olet kuullut, leijonat eivät aina nuku öisin.
Eläimet tykkäävät nukkua päivisin.
Miten ne pysyisivät ulkona, jotta ihmiset näkisivät ne?
Kysymykseen oli vain yksi ratkaisu.
He tajusivat, että heidän piti tehdä keinotekoisia eläimiä,
jolloin virtahepoja voisi olla koko ajan näkyvillä.
Tehdä virtahepoja ja keinotekoisia eläimiä -
täyttämään viidakko ja joki?
Sitä ei oltu tehty aiemmin.
Tekniikka kehiteltiin alusta alkaen,
ilman oikeaa maata.
Waltilla oli kuitenkin kahdeksan jalkaa.
Työ kolmiulotteisten hahmojen kanssa alkoi,
kun tarvitsimme jättiläiskalmarin elokuvaan -
Sukellusveneellä maapallon ympäri.
Elokuva ilmestyi valkokankaille vuoden 1954 lopulla ja oli menestys.
Smokit tulivat taas esiin, ja Walt voitti kaksi Oscaria vuonna 1955.
Ajoitus sopi hyvin Waltille -
ja nyt työttömälle Oscar-palkitulle erikoistehosteryhmälle.
Kaikki erikoistehosteväki,
joka oli ollut tekemässä mekaanisia tehosteita elokuviin,
palkattiin luomaan eläimiä Jungle Cruiseen.
Mutta vuoden 1955 huipputeknologia -
oli vähän erilaista kuin nykyään.
Monet uudet muovimateriaalit auttoivat meitä viidakkopetojen luomisessa.
Puistojen ensimmäiset robotit verrattuna puiston -
nykyisiin animatroneihin -
olivat alkukantaisia.
No he tekivätkin kädellisiä, mutta silti.
Ne olivat selvästi mekaanisia.
Niiden kasvojen ja leukojen saranat näkyivät.
Tässä syy.
Animatroniikka oli hydraulista.
Hydrauliikka tarkoittaa, että niissä oli öljyä kovassa paineessa,
joka liikutti niveliä ja sen sellaista.
Kuten monissa painetilanteissa, joskus kannattaa piiloutua pensaaseen.
Sarvikuonot voivat olla sellaisia -
ja piileksiä pensaassa. Kirahvi voi -
jalattomanakin -
syödä puiden latvoista.
Korkeuksissa kaikkien yllä on kirahvi.
Sitä on vaikea erottaa mekaanisesta versiosta.
Riippuen siitä, mistä kulmasta sen näkee.
Mutta kaikki eläimet eivät voineet vaania pensaassa.
Hienostuneimpia animaatioita olivat virtahevot.
Tiesimme, etteivät ne voineet kävellä.
Koska niiden täytyi olla kiinni jossain.
Selvittääkseen asian nämä elokuvantekijät palasivat studiolle.
Rakensimme säiliölavasteet -
Sukellusveneellä maailman ympäri -elokuvan sukellusveneelle.
Sen yksiratainen kulki veden alla.
Illuusion säilyttämiseksi -
vesi on itse asiassa värjätty kauniin samean vihreäksi -
mekaniikan kätkemiseksi,
koska suloiset, aidot korvat eivät heilu itsestään.
Kaikkien villipetojen ulkonäön puutteet -
korvattiin niiden äänillä,
kuten Walt Disney itse huomasi.
Walt Disney vietti niin paljon aikaa puistossa, että halusi nukkua siellä.
Kun hän kokeili sitä ensimmäisen kerran, kukaan ei löytänyt kytkintä,
jolla viidakon äänet sai pois päältä.
Hän valitti, ettei saanut unta.
Hänen piti nousta ja valvoa koko yö.
Se oli yhtä äänekästä kuin oikeassa viidakossa.
Tämä kartta muistuttaa, kuinka hyvin Jungle Cruise on piilotettu,
koska tässä on Waltin asunto, ja tässä on Viidakkoristeily.
Heti puiston sisääntulon kohdalla ja nukkuvan Waltin selän takana.
DISNEYLANDIN PALOASEMA
On myös huomioitava,
Waltin asunto on paloaseman yläpuolella…
Walt lepäisi kuitenkin pian paremmin,
sillä Disneylandin avajaiset lähestyivät.
Disneyland avataan muutaman päivän kuluttua.
Haluamme kertoa, mitä on tapahtunut -
ja jakaa kanssanne kilpajuoksun ilot ja ahdistukset aikaa vastaan.
Viidakko oli kasvanut vuoden ajan, joten kaikki kasvit olivat mukana.
Joki oli osittain täytetty, ja veneet olivat raiteillaan.
Walt Disney oli tietenkin mukana neitsytmatkalla.
Maailman suurin lelu maailman suurimmalle lapselle.
Viidakkoristeily oli kuin siisti toimintafiguurisetti,
jonka sisään pääsi leikkimään.
Hieno vesiputous. Mutta missä kaikki eläimet ovat?
Siellä olevia sähkömekaanisia eläimiä -
asennettiin yhä.
Hän tiesi, että aika alkoi loppua.
Heinäkuun 17. suurin huolenaihe oli näyttää hyvältä tv-katsojien silmissä.
Tämä TV-yleisö oli tärkeä, koska puiston koko menestys -
riippui hyvästä ensivaikutelmasta.
Miljoonien ihmisten katsoessa…
Paineet olivat varmasti uskomattomat.
Älä unohda,
Walt ei rakentanut vain jokea virallisesti luokiteltuun autiomaahan,
hän rakensi myös linnan, lentäviä norsuja,
kuvitteellisia lentäviä merirosvolaivoja,
toimivan höyrylaivan ja pieniä autoja,
kaikki yhdessä vuodessa.
Ymmärrettävästi…
Kaikki sanoivat: "Mitä hittoa oikein ajattelet?"
Tätä tietenkin. Kun laskusilta viimein laskeutui 17. heinäkuuta 1955,
nämä lähetystoiminnan pioneerit, joilla oli…
Kameroita 29, kymmeniä kuvausryhmiä.
-…Ja yksi… -Ronnie Reagan.
…säästimme parhaan viimeiseksi.
Walt, olemme tainneet käydä kaikkialla.
Toivon niin. En tiedä.
Eikö jotain jäänyt huomaamatta?
Siltä vaikuttaa.
Kokonainen maa?
Adventureland.
Se on suosikkini. Mennään sinne.
Olemme tosielämän seikkailun alussa…
Aivan niin, tosielämän seikkailu. Ehkä kaikkein suurin.
Kaikki taitavat olla kyydissä. Kiitos, kapteeni.
Voitte lähteä.
Olemme valmiita ajelulle maailman trooppisilla vesillä.
Tätä on vaikea uskoa. Värit ovat uskomattomat.
Rannoilla on harvinaisia puita ja eksoottista lehvistöä,
jotka on lennätetty tänne maailman ääristä.
Ja eteläisen I-5 tien reunoilta. Mutta se toimi, todella hyvin!
Suora lähetys Disneylandin avajaisista ABC:llä -
keräsi noin 90 miljoonan yleisön.
Se oli suurin suora lähetys siihen mennessä.
Se on aika merkittävää,
ottaen huomioon, että USA:n väkiluku oli vain 170 miljoonaa.
Yleisö on heidän kaltaistaan, katsojat ovat heitä.
He näkevät itsensä siellä.
Sen avajaislähetys sai aikaan.
Se vie sinut sinne, missä haluat olla.
Ja Disneylandin avajaislähetys,
niin kiusallista kuin se olikin -
osoitti, että Walt Disney oli luonut jotain uskomatonta.
Vain yhden hullun työvuoden jälkeen -
eksoottinen joki virtasi nyt kuivan Anaheimin maiseman läpi,
ja Walt sai vihdoin nukuttua kunnolla -
ja valmistautua seuraavaan päivään.
Tulevina viikkoina Disneylandista tuli kaupungin suosituin nähtävyys.
Sana eksoottisesta Jungle Cruisesta oli levinnyt.
Kuten dokumenttisarjat, joista se sai innoituksensa,
Jungle Cruise oli täynnä eksoottisia eläimiä ja kiinnostavia faktoja,
joita ei-robottiset ihmiskipparit kertoivat -
navigoidessaan Jungle Cruisen vesillä,
sekä esiintyessään noin 30 innokkaalle vieraalle per vene.
Rauhallisesti. Varokaa edessä olevia aaltoja.
Kipparit puolestaan yrittivät varoa pomoa,
sillä Walt tuli usein kyytiin keikuttamaan venettä.
Walt meni viidakkoristeilylle,
kippari hermostui,
kun Walt Disney oli veneessä.
Hei, Walt.
Hän eteni veneellä ennätysnopeasti.
Hän lensi viidakon läpi täyttä vauhtia koko matkan.
Hän kysyi: "Dick, kauanko matka kestää?"
Hän tiesi, että silloin se oli 7,5 minuuttia -
ja sanoi: "Sain neljän minuutin matkan."
Toivottavasti nautitte.
Hän sanoi: "Miltä tuntuisi, jos menisit elokuviin -
"ja keskiosa leikattaisiin pois?"
Hän sanoi: "Dick, meidän on annettava loistava show,
"johdonmukainen show, jonon pituudesta riippumatta."
Sen jälkeen päälliköt asensivat veneisiin pieniä herätyskelloja,
joten kippareiden piti ajoittaa esityksensä tietyn pituiseksi.
Kaikki oppivat ja tottuivat siihen.
Kun Walt meni taas Jungle Cruiselle,
hän sai normaalipituisen matkan ja eikä sanonut sanaakaan.
Se on kohteliaisuus Walt Disneyn maailmassa.
Siten saa hänen hyväksyntänsä.
Nykyään kipparit ajoittavat matkansa maamerkkien avulla.
Ohjaus tapahtuu täysin vedenalaisella radalla,
joka selittää nämä yhden käden tarkkuusliikkeet.
Aika lähellä.
Lopetetaan tähän.
Kaikki, jotka ovat olleet viidakkoristeilyllä 30 vuoden aikana,
muistavat asiat hieman eri tavalla.
Viidakkoristeily, jonka tunnemme nyt, ei ole se, jolla aloitettiin.
Walt halusi Viidakkoristeilystä vakavamman.
Totta kai.
Waltin True-Life Adventuresit eivät olleet lainkaan hauskoja.
Silloin tällöin mukana oli jotain jännittävää.
Varokaa tuota isoa pytonia.
Oikealla puolella. Lähestymme niitä nyt.
Valtavia alligaattoreita.
Varokaa käsiänne, pyydän.
Ottaen huomioon märkyyden runsauden,
Jungle Cruise oli kuiva ja informatiivinen.
Tällä eläimellä ei ole äänihuulia.
…opettavainen…
Nyt olemme Mekong-joella Kotšinkiinassa.
…ja täysin huumorintajuton.
Trooppisessa sademetsässä joka puulla on rintakukka.
On väärinkäsitys, ettei Jungle Cruisessa ollut -
alkupäivinä mukana huumoria.
Meillä on kopio ensimmäisestä käsikirjoituksesta, ja siellä on vitsi.
Jos tarkkailet kaukaista rantaa,
voit sanoa olevasi nyökkäystuttu kirahvin kanssa.
Se ei ole hyvä vitsi, mutta siinä on vitsi.
Eräs, joka joutui kertomaan näitä huonoja vitsejä oli Ron Dominguez.
Hänen isovanhempiensa puun istutuksen lisäksi -
paikallinen nuori sai myös töitä.
Meillä oli peruskäsikirjoitus, ja joskus lisäsimme omia juttujamme.
Ketään ei ole kutsuttu tämän perheen illalliselle.
Nyt kun miettii, se oli varmaan aika kornia.
Noin viisi vuotta Disneylandin avajaisista -
huhun mukaan Walt kuuli erään äidin päättävän jättää risteilyn väliin,
koska hän oli tehnyt sen aiemmin.
Se hetki herätti Waltissa uuden filosofian.
Niin kauan kuin maailmassa on mielikuvitusta,
Disneyland ei ole koskaan valmis.
Vahvistaakseen epäilynsä,
Walt kääntyi päävitsiniekkansa puoleen, joka oli suurelta osin vastuussa siitä,
että Waltin elokuvat olivat hauskoja ja suloisia.
Vaikka hän oli animaatiolegenda,
Marc Davis huomasi ison ongelman Jungle Cruisessa.
-"Se ei ole hauska." -"Mitä?"
"Ei ole huumoria."
No, nyökkäystuttu oli huumoria. Oli miten oli, se oli ongelma.
Marcin mukaan Disneylandin piti olla paikka…
Jossa Ihmiset katsovat jotain ja nauravat ääneen.
Siellä ei ollut mitään sellaista.
Waltin huumorintajuttoman aavistuksen vahvistuttua Marc Davisin ura vaihtui -
legendaarisesta animaattorista Jungle Cruisen korjaajaksi.
1960-luvun alussa Marc Davis toi tullessaan vitsejä,
joista vetonaula on nykyään tunnettu.
Hän toi huumorin kaikkeen, mitä teki.
Hän toi persoonan esiin.
Hän loi tarinankerronnan perustan,
jota käytämme yhä hyeenojen ja apinoiden kanssa.
Marc Davis keksi joitakin konsepteja -
lisätäkseen vetonaulaan huumoria,
mutta myös realismia eläimiin,
joita Jungle Cruisella näkyy.
Yritän luoda jotain, minkä ihmiset ymmärtävät.
Yritän tehdä jotain, mihin ihmiset samaistuivat,
ja mihin he voivat reagoida.
Vertauskuvallisesti -
Marc Davis kuivatti joen täysin kuivuudestaan -
ja täytti sen äärimmilleen uusilla kohtauksilla ja eläimillä.
Audio-animatroniikan edistyksen ansiosta -
Marc päästi valloilleen uusien ideoiden tulvan.
Aiemmin norsun kärsä oli liikkunut ylös, alas tai sivulle.
Marc halusi niiden kulkevan ympyrää.
Meidän piti tehdä uusi prototyyppi -
ja keksiä uusia suunnitelmia sen toteuttamiseksi.
Ratkaisu oli käyttää erityistä putkea,
joka oli joustava, kestävä ja ennen kaikkea vedenpitävä.
Tunnetaan myös letkuna.
Tällaisia haasteita meillä oli.
Haasteita, joita kohtasimme päivittäin.
Luovassa rynnäkössä -
norsut tuotiin rekalla sisään kehittelijöiden päämajasta.
Onneksi niillä oli paljon tilaa kärsille.
Marc oli suunnitellut niin monta norsua, että alkoi huolestua Waltista.
"On yksi asia, josta et varmaan pidä, Walt."
Sanoin: "Kukaan ei voi kulkea tästä -
"ja nähdä kaikkia norsuja."
Walt sai elefantin tavoin unohtumattoman idean.
Hän sanoi: "Hienoa. Kun he tulevat uudelleen,
"he näkevät jotain, mitä eivät huomanneet aiemmin."
Ensimmäisellä kerralla he saattavat nähdä…
-Pikku ruiskijan. -Toisella kerralla…
Ison ruiskijan.
Walt sanoi Marc Davisille: "Ne ovat cocktailkutsut."
Vai mitä? He juttelevat siellä -
ja ymmärsi dialogin tai ei, se ei ole tärkeää.
Tiedätkö mitä? Vieraat haluavat ajaa yhä uudestaan -
löytääkseen asioita matkan varrelta.
Marcin kyky lisätä komediaa vakaviin nähtävyyksiin -
oli aikaansa edellä.
Jotkut vitsit perustuivat stereotypioihin,
joita pidetään nyt sopimattomina.
Walt Disney pyysi ideoita junaa varten,
joka toimisi mainoksena -
viidakkojokiajelulle.
Hyvien ideoiden kiiltokuvapoikana…
Hän sanoi: "Voi ei.
"Tuo on liian hyvä. Se pitää laittaa ajeluun."
On palkitsevaa mennä sinne väkijoukon keskelle,
sillä ihmiset nauravat edelleen pitkän ajan jälkeen.
Hyeenoilla oli vihdoin jotain naurun aihetta.
Marc Davisin ansiosta kaikilla oli.
Minulla on kokemusta Jungle Cruisesta -
siitä asti, kun olin pieni retku, jolla oli iso afro.
Asuimme Floridassa.
Saimme tilaisuuden lähteä Disneyyn.
Muistan, kun olin Jungle Cruisella.
Se oli jännittävää ja tavallaan kiehtovaa.
Ei voi tietää, mitä kulman takana on.
Sitä siirtyy toiseen maailmaan.
Maailmaan, jossa apinoilla on aseet,
koska aseistettua gorillaa hauskempi -
on vain kippari, jolla on…
Vitsi.
Yhtenä modernin kehittelyn isistä,
kävi järkeen, että Marc Davis keksi paljon…
Isävitsejä, jotka ovat tuttuja ja kaikkien inhoamia.
Varovasti. Hän tykkää napostella.
Pidän sanaleikeistä.
Uskokaa pois, hän on kova mimmi.
Jungle Cruise on mahtava.
Tiedän, että vitsi oli kuiva,
mutta puristan siitä kaiken irti.
Siitä saan palkkani, vaikka juttu onkin kulunut.
Kipparit naurattavat minua.
He ovat hyviä tarinankertojia.
Se on Jungle Cruise -elämyksen taikaa.
Voimme laittaa nyt ihmisiä veneeseen.
Veneessä odottaa nokkela ja hurmaava kippari.
He vievät teidät upealle matkalle.
Siihen menee kolme viikkoa.
Mutta on niin viihdyttävä, että se tuntuu 10 minuutilta.
Vuosien kuluessa se tuntui vuosikymmeniltä, koska niin olikin.
Ja aivan kuten eläimet,
jotka olivat alkuperäisessä nähtävyydessä,
Jungle Cruise oli kehittynyt erilaiseksi kokemukseksi.
Jungle Cruisesta tuli suosittu nähtävyys -
vitsien takia.
Sinne halutaan kippareiden -
ja heidän esiintymisensä vuoksi enemmän kuin -
ympäröivän luonnon takia.
Mutta ei hätää
Mukana on paljon samaa tietoa kuin alkuperäisessä.
Tuo on Schweitzer Falls.
Se nimettiin kuuluisan miehen mukaan.
Hän oli kuuluisa tutkimusmatkailija ja tiedemies tri Albert Falls.
Hyvin tärkeä mies täällä.
Mutta kannella ei improvisoida.
Voi ei! Gorillat ovat vallanneet safarileirin.
Älkää kuulostako banaaneilta.
Se saa ne hirviöiksi.
Lähdetään lätkimään.
Käsikirjoituksessa kaikki kipparit ovat samassa veneessä.
Saat käsikirjoituksen, joka on kuin ruokalista.
Herkullisia vitsejä.
Mutta alkuruokien, pääruoan sijaan -
siellä on sademetsä, norsuallas, virtahepoallas, safari.
Nukkuvia seeproja.
Hän näyttää kuolleelta. Kuoleman väsyneeltä tarkoitan.
Leijonat nauttivat päivän lempiateriastaan,
seeproja kalliolla.
Saat valita, mistä pidät.
Kaikki kipparit kertovat samat vitsit.
Mutta tunnelma on erilainen -
kerrontatavan -
ja valikoiman vaihtelun vuoksi.
Sarvikuono taitaa yrittää sanoa jotakin.
Ne tekevät aina itsensä ymmärretyksi.
Minun tyylini? Sanoisin, että se on energinen,
sarkastinen Jungle Cruise -puhe.
Tiikerit voivat hypätä yli kuusi metriä.
Olemme vain 4,5 metrin päässä. Ne hyppäävät ylitsemme.
Jotain muuta, mikä voi mennä yli hilseen -
on tämä fiksu ajoitustarkastus joen muille kippareille.
Täällä virtahepoaltaalla on heille merkki ampua pistoolilla.
Koska -
mekaanisten virtahepojen suojelu on todellista.
Missä muussa työssä saa seistä veneessä 45 vieraan kanssa -
ja kertoa vitsejä?
Tuo on viidakon toiseksi pelätyin eläin.
Se on Afrikan härkäelefantti.
Jos mietitte,
mikä on viidakon pelätyin eläin,
niin katsokaa tuonne, siellä on sen anoppi.
Yksi vitsi jättää muut varjoonsa.
Niin täydellisesti tehty, että siitä on tullut legenda.
Se on lehdissä ja elokuvissa.
Antakaa aplodit ainoalle oikealle…
Veden takapuolelle!
Eli…
Veden takapuoli. Näettekö?
Älkää kokeilko tuota kotona.
Lyöt pääsi hanaan.
Veden takapuoli, Schweitzer Falls.
Kun kuulin sen ensi kertaa, ajattelin:
"Pitäisi tajuta, mutten ymmärrä tätä."
Siinä ei ole järkeä.
Veden takapuolessa ei ole mitään järkeä.
Siinä on kuitenkin järkeä.
Se on vitsi, joka ei koskaan mene pieleen, jos sen kertoo oikein.
Kunhan kerrot sen!
Jos et kerro vitsiä veden takapuolesta, vieraat sanovat,
että unohdit kertoa veden takapuolivitsin.
"Kuinka kehtaat?"
Raivostuttavien superfanien lisäksi -
putouksilla on käytännöllinen tarkoitus.
Niillä sekoitetaan väriaine, joka tekee vedestä viidakonvihreää.
Niitä on joka viidakossa.
Joka tapauksessa, miltä puolelta sen näkeekin,
vesiputous tarkoittaa hetkeä,
jolloin Jungle Cruise lähestyy laituria.
Muttei ilman viimeistä silmäniskua alkuperäiselle risteilylle.
Hyvä ystäväni Trader Sam!
Hei! Mitä kuuluu?
Trader Samin suuri tarina -
alkoi Jungle Cruisesta vuonna 1955.
Trader Sam on kippareiden kaveri.
Hän hengailee joen rannalla.
Hän myös kerää tavaroita, jotka hän vie mukanaan -
lumottuun Tiki-baariin ja Grog Grottoon.
Se on kivenheiton päässä.
Kivistä puheen ollen…
Anteeksi, ei noista.
Varsinaisesta The Rockista siis.
Olen päässyt kipparoimaan monia Jungle Cruisen veneitä -
vuosien varrella useissa puistoissa.
Toivottavasti ei näin.
Ajattelette varmaan:
"En muista nähneeni sinua siellä, Rock."
Hän on oikeassa.
Et tietenkään. Kaikki tapahtui mielessäni.
Mielikuvitus lihaksikkaan Mikki Hiirestä pitävän mielen sisällä -
johti hänet lopulta tähdeksi -
Disneyn Jungle Cruisen elokuvaversioon.
Tervetuloa elämämme seikkailuun.
On mielenkiintoista nähdä heidät asuissaan,
jotka ovat Afrikan kuningattaren inspiroimia.
Tarttuisitko peräsimeen, neiti?
-Mitä? -Anna mennä.
Se ei ole vain viittaus Afrikan kuningattareen.
Katsokaa hattuja.
On hienoa nähdä sen liittyvän perintöömme täällä -
ja inspiroivaan elokuvaan.
Mutta enimmäkseen -
Jungle Cruise inspiroi sen itse,
toiminnalla ja komedialla…
-Onnistuu. Ei onnistu. -Yritä… Ei…
Elokuvalla ja nähtävyydellä on paljon yhteistä -
ja paljon eroa.
-Veden takapuoli! -Aivan!
Dwayne Johnson ei sano…
Veden takapuoli.
-Se toimii hänen sanomanaan. -Maailman kahdeksas ihme.
Maailma on täynnä Jungle Cruiseja,
alkaen tulvasta amerikkalaisten rantojen yli -
Tokion Disneylandiin vuonna 1983,
missä se oli ensimmäinen risteily, joka kulki myötäpäivään.
Sitten Hong Kong,
kostea ja puolitrooppinen kohde itsessään.
Tämä versio on erilainen.
Vieraat joutuvat keskelle eeppistä taistelua -
tulen ja veden jumalten välillä.
Sen taustalla oleminen on pikemminkin helpotus kuin hauskaa.
Vaikka tämä maailmanlaajuinen jokiverkosto -
ei ehkä ole fyysisesti yhteydessä,
kippareiden välillä on jaettu historia ja samankaltaisuus.
Minut lähetettiin Tokioon, kun olin kippari,
tapaamaan Jungle Cruisen kippareita ympäri maailman.
Osa tuli Disney Worldista,
Hongkongin Disneylandista -
ja me kaikki tunsimme heti yhteenkuuluvuutta.
Kipparien jakamassa siteessä ei ole kyse vain vitsailusta,
vaikka monet sanovat, että Kevin oli aikoinaan joen paras.
Ei! Tuhma norsu! Huono ruiskaisu. Häivytään ennen uudelleen latausta.
Hän on ladannut. Kaikki maahan! Väistäkää! Nipistys.
Moni ystäväni on lähtenyt -
Jungle Cruiselta vain palatakseen,
koska se on heille kuin terapiaa.
Se on heidän tapansa unohtaa kaikki muu.
Kertoa vitsejä ja pitää hauskaa.
Hyppäisin heti veneeseen, juontaisin -
ja pukeutuisin sortseihin.
Toivottavasti ei tuossa järjestyksessä.
Viidakkoristeily on monella tapaa enemmän kuin nähtävyys.
Se edustaa Disney-puistojen pitkää historiaa.
On aina Prinsessa Ruususen linna -
ja Jungle Cruise.
Ne ovat tukipilareita, jotka pysyvät aina paikallaan.
Aitona avajaispäivän nähtävyytenä -
se kaivettiin aavikolle ja luotiin ohuesta, kuivasta ilmasta.
Harper Goffin ja hänen keppinsä, Bill Evansin ja kierrätettyjen puiden,
ja Marc Davisin avulla -
siitä kasvoi paksu, uhkea, rakastettu nähtävyys, joka se on nykyään.
Juttelin Waltin kanssa.
Sanoin: "On kaksi tapaa tehdä tämä.
"Kalliilla ja halvalla tavalla."
Hän sanoi: "Kun teet jotain,
"ja teet sen tarpeeksi hyvin,
"yleisö maksaa sen takaisin."
Pelkästään Disneylandissa käy lähes miljardi turistia,
joten on reilua sanoa…
Kansa arvostaa ja hyväksyy, mitä olen tehnyt vuosien aikana.
Se on hieno palkinto.
Varmasti. Vaikuttaa epätodennäköiseltä, mutta jos pitäisi tehdä sen uudestaan,
tekisitkö mitään toisin?
En tiedä. Toivottavasti ei tarvitse.
Kun miettii Waltin alkuperäistä visiota Jungle Cruiselle,
Walt halusi vierailleen oikean seikkailun.
Kuten televisiossa nähdyt seikkailut,
True-Life Adventuresia katsoessa.
Ja se todella toteutui,
kun Disneyn Animal Kingdom -huvipuisto avattiin Floridaan vuonna 1998.
Walt olisi ollut ylpeä.
Hän olisi sanonut: "Kyllä! Tämä on täsmälleen se.
"Oikeita eläimiä ja vieraat pääsevät autoihin -
"ja uskovat olevansa Afrikassa."
Useimmat ovat olleet vaikuttuneita -
ja uteliaita Adventurelandin realismista.
Elävän näköisiä eläimiä ja trooppisia maisemia.
Disney olisi varmasti ollut ylpeä.
Jungle Cruise aloitti sen,
toteutimme sen täysin -
rakentamalla vision nykypäivän Animal Kingdomiin.
Jungle Cruise ei ole pelkkä askelkivi -
Disneyn mukaansatempaavien elämysten perinteissä.
Klassinen nähtävyys ei ole vain kippareita,
vitsejä tai eläimiä,
vaan alkuperäisen kipparin luova päättäväisyys -
seilata seikkaailuun kaikkia todennäköisyyksiä vastaan,
joka ei ole lähelläkään telakalle vetäytymistä.
Palasimme sivilisaation pariin.
Oli ilo olla matkalle kanssanne.
Kiitos kaikille. Toivottavasti seilaamme vielä joskus yhdessä.
Mutta nyt on aika nousta maihin.
Hyvää päivänjatkoa. Pitäkää huolta ja muistakaa aina…
Hetki, unohdin.
RON DOMINGUEZIN MUISTOLLE
Tekstitys: Essi Mäkelä