Sitt kvar, tack.
ENDAST ROLLBESÄTTNING
Precis som alltid, sen Disneyland öppnade 1955,
är en dag i en Disneypark en av oändliga möjligheter,
spänning...
...äventyr, upptäckt.
Allt under solen finns i dessa magiska länder,
och allt som inte finns under solen.
För när mörkret faller är det dags för...
Fyrverkerier.
Men det slutar inte där.
Glöm inte ljusen, lasrarna och paraderna.
Det här är kvällsspektaklen...
Det förändrade ens uppfattning om vad kvällsunderhållning kan vara.
...som förvandlar dagens Disneypark till en helt ny värld.
Men det finns en anledning till den all strålning,
en vägledande filosofi,
som går tillbaka till Disneylands begynnelse.
Det finns en bra historia med Sherman-bröderna...
Skiner i slutet av varje dag
...då de var med Walt på Main Street
och fyrverkerierna började.
Walt vände sig om och sa till Richard Sherman:
"Det är vår godnattkyss."
Det slog bokstavligen och bildligt talat gnistor.
Sa Walt godnattkyssen?
Sa han verkligen det?
Det finns ett rykte.
Jag vet inte om det är sant. Det klingar falskt.
Man ska inte skvallra.
Men det är en bra vandringssägen.
Hur som helst...
Walt tyckte att vi behövde ett sätt att samla alla
i slutet av kvällen och fånga dagen.
Nästan som en...
Som en godnattkyss innan man går vid dagens slut.
Tack.
Men vi ska inte förhasta oss. Kvällen har bara börjat.
Historien om fyrverkerierna i parken,
det första kvällsspektaklet, började innan den första parken ens hade öppnat.
Innan Disneyland öppnade,
började Walt Disney berätta om det på tv.
Han skapade ett program som hette...
Walt Disneys Disneyland!
...och började rapportera om hur bygget
och hur utvecklingen gick
för att få folk att vilja se parken.
Nu vill vi dela med oss vår senaste och största dröm.
I början flög Tingeling in och viftade med sitt trollspö
och skapade fyrverkerier.
När folk kom till parken,
förväntade de sig att se Tingeling och fyrverkerierna...
Jag vill se fyrverkerierna.
...och det fanns inga.
Jag antar att det inte blir några fyrverkerier.
Vi hade inte möjlighet
att göra en stor fyrverkerishow på den tiden.
Men allt det var på väg att förändras, tack vare Musse.
Nej, inte den Musse!
Mickey Aronson var den första pyroteknikern på Disneyland
som anlitades av Walt Disney.
Ja, Mickey Aronson, som 1957
började övervaka Disneylands första fyrverkerispektakel,
som senare samma år formellt skulle heta...
Fantasy in the Sky.
När det började var det fem minuter långt
och det var skådespelarna som sköt fyrverkerierna
bakom slottet.
De tog ett musikspår
och sen tände pyroteknikerna en lysraket
och man hörde: "Två, tre, avfyra ett!
Avfyra två!
Tre! Fyra! Fem!"
Och de visste hur länge timern var på varje pjäs,
och genom att göra det skapade de en show i skyn,
men allt gjordes för hand med en lysraket.
Medan Mickey och hans team
hanterade magin bakom kulisserna,
fanns det bara plats i strålkastarljuset
för en liten ceremonimästare.
Walt visste att fansen ville se Tingeling starta fyrverkerierna,
och han kunde inte göra det
förrän Matterhorn byggdes 1959.
Sen hade han en plats där Tingeling kunde flyga ner bakom slottet.
Här kommer Tingeling över det lyckligaste landet av alla!
Rollen som Tingeling
kräver nån som är både akrobatisk och liten,
vilket är precis vad Walt hittade.
Tiny Kline var en ganska känd cirkusakrobat
och hon var känd för sitt järnkäk-nummer,
där hon gled ner för en vajer och höll i med tänderna.
Vid 70 års ålder bor hon i södra Kalifornien
och Walt träffade henne och sa: "Vill du vara Tingeling i parken?"
Tiny tog sig upp i luften, hängande i tänderna och...
Inte med tänderna. Hon gled med en sele.
Det är nog klokt!
Fantasy in the Sky blev en stor succé.
Walts dröm om en livlig park efter mörkrets inbrott blev verklighet.
Och när paraden med tiden gick vidare,
och slutligen tog sig till tidiga 70-talets Florida,
skulle fyrverkerierna lysa upp himlen över Magic Kingdom
på Walt Disney World också.
Men all spänning var inte begränsad till parken.
De närliggande moderna och polynesiska hotellen
var egna destinationer, och när gäster besökte de platserna...
De behövde nån sorts kvällsunderhållning,
nåt speciellt för dem.
Båda hotellen
ligger på Magic Kingdoms lagun,
så det verkade naturligt för folket på Disney World att testa vattnet!
Så vattenparaden skapades.
En parad av flottar som bokstavligen flöt!
De använde trådramar
med tusentals blinkande ljus och musik.
Musik och ljus synkroniserades
och bildade olika sorters roliga karaktärer,
drakar och vattendjur och såna saker.
De populära blinkande ljusen bländade
mer än bara gästerna, nämligen...
Card Walker.
...som då var vice vd och operativ chef på Walt Disney Company.
Card Walker såg och älskade vattenparaden
och sa: "Vi behöver det på Disneyland."
Bara för att nåt funkar i en park,
behöver det inte funka i en annan park.
I Kalifornien,
valde Disneyland en annan väg.
Disney handlar om innovation.
Det är en parad på vattnet.
Vi kommer till Disneyland
och tanken är att omvandla det till en nattparad.
Som marscherar längs Main Street.
- Vilket gör det till Main Street... - Ja.
- ...elektriska parad? - Ja.
Ja!
MAIN STREET ELEKTRISKA PARAD
Och för att designa denna lysande kavalkad,
vände sig Card Walker till Disneys underhållningschef Bob Jani,
som med Disneys avancerade teknik till sitt förfogande
började göra prototyper med...
...sin julgran.
Han var i sitt vardagsrum och tog ner julgransbelysningen
och la den på golvet, och hans fru sa: "Vad gör du?"
Han sa: "Om vi gör det tredimensionellt
och har den på gatan?"
De sa: "Är du galen?"
Men nej, tack vare batterierna!
Och det fanns knappar... och tändes!
Som de många ljusen,
skapades vagnarna till ett bländande spektakel.
Det utvecklades till en serie individuella segment
som hade många små blinkande ljus på sig.
Det fanns en enorm trumma
som sköttes av Musse Pigg med loggan på.
Vissa sektioner inspirerades av Disneys animerade klassiker,
som Alice i Underlandet, den blå fen från Pinocchio
och Peter och draken Elliott, som lades till 1977.
Men Main Streets elektriska parad innehöll mer än man kan tro.
Öronen fick också sin beskärda del.
Main Streets elektriska parad!
MAIN STREETS ELEKTRISKA PARAD!
Det är en intressant låt
som spelas under paraden
som heter "Baroque Hoedown".
En medryckande låt.
Låten i sig var unik,
men det var även sättet som parkgästerna hörde den på.
Det var vår första parad med spårkontroll.
Just det, spårkontroll!
Vad är spårkontroll?
Teknikerna på Disney hade kommit på ett sätt att flytta ljudet
längs gatan med högtalare
så att det alltid var synkroniserat med vagnarna.
Oavsett vagn,
hörde man delen av låten som var designad för vagnen.
Om det var Alice i Underlandet,
när vagnen åkte förbi, hörde man Alice i Underlandet-musiken
införlivad i huvudlåten.
När den åkte förbi och vidare till nästa zon,
började musiken för folket i nästa zon.
Det är coolt, men hur?
När de spelade in det,
fanns det en femcentimeters bandbit med 24-spår
och en av dem var basspåret
som gick runt till alla högtalare,
och vartannat spår överfördes till vagnen,
som fångade upp en radiosignal och spelade upp den.
Det var galet på den tiden!
Så har det varit sen den öppnade 1972.
Fast paraden inte är permanent på Disneyland,
har Main Streets elektriska parad återvänt för en begränsad tid,
och när den gör det ser man tydligt
att det finns några tjusiga nya krusiduller.
Gästerna ska få se Raya, Moana och Herkules,
karaktärer som de kanske inte har sett
i paraden förut.
Och det är inte allt!
När den sista vagnen kommer nerför huvudgatan,
förtrollar den alla byggnader runt omkring med projektionsmappning.
Ja, projektionsma...
Vi behöver en förklaring på det också.
Projektionsmappning
är att istället för att projicera på en plattskärm som en film,
projicerar man det på en dimensionell yta
och gifter den ytan med det man projicerar på den,
vilket ger en så mycket spelrum att skapa illusioner.
Men projektionsmappning är inget nytt i Disneyparkerna.
Det går längre tillbaka än man tror.
Det första exemplet är Madame Leota i The Haunted Mansion på 60-talet.
Väck andarna med din tamburin!
Det gjordes på ett rudimentärt sätt
med en filmprojektor.
Nuförtiden görs allt med video.
Jag älskar att vi ständigt växer och förändrar saker som våra parader
och att vi kan hålla det fräscht för gäster.
Det är ingen liten bedrift efter mer än 50 år.
När det gäller Tokyos elektriska parad,
är inget litet. Den här varade i 45 minuter,
mer än dubbelt så länge som originalet.
Det är en enorm version av paraden
som heter Dreamlights.
Den har funnits sen 2001.
Välkomna till en värld av ljus och fantasi!
Men till skillnad från Main Street Elektriska Parad,
har Dreamlights lämnat nostalgin med julbelysningen bakom sig
till förmån för gnistrande ny teknik.
Det underbara med Dreamlights i Tokyo,
är att de tog ljusteknologin till en helt ny nivå.
LED-teknologi har blivit en del av det genom åren.
Det har utvecklats från julbelysningen
som vi känner till och älskar
från Main Streets ursprungliga "elektriska parad".
Det förändrade hur man kan använda ljus.
Hela anden kan förvandlas framför en.
En vacker kvällsuppvisning
som tar en tillbaka till barndomen.
På varje vagn känner vi en historia
och karaktärerna lyser starkare än vanligt
av de många ljus som lyser upp dem.
Medan gästerna gapar åt fyrverkerier och parader,
har kvällen blivit höjdpunkten på många människors dag.
Men 1984,
när Michael Eisner började på Disney,
där andra såg en spektakulär samling av bländverk,
såg Eisner en spektakulär möjlighet specifikt för Disneyland.
Han nöjde sig inte med bara fyrverkerierna
och Main Streets elektriska parad,
utan Eisner ville lägga till ett tredje event, men var?
Nu ska vi se.
Disneyland hade ingen extra lagun,
eller hade det?
Vad är bättre än Rivers of America?
Rivers of America har funnits där sen premiären i Frontierland,
runt Tom Sawyer Island,
som de tänkte kunde användas till den här nya kvällsföreställningen,
vad det än skulle bli.
De ville skapa något som skulle locka många människor,
som fyrverkerierna, berätta en historia
och namnet på showen var "Fantasi!"
Konceptet är att hela showen äger rum i Musses huvud,
eller snarare Musses...
Fantasi!
Precis!
- Okej! - Ja.
Bra namn!
Är det verkligen det?
Fantasi är en allmän term.
Det behövdes en Disney-term,
nåt som visade showens fantasi på ett mer fantastiskt sätt.
Vilket var Musses fantasi.
Jösses!
Och lånat från filmen Fantasia från 1940,
kom ett ord upp.
"Fantasmagoria", och det kändes lite för mycket att säga.
Så efter att ha doppat fingrarna i och ur sin fantasi,
frammanade de "Fantasmic".
Och det för förstås också in Musse Pigg
i slutet också, Fantas-mic.
-Och den 13 maj, 1992... - Fantasmic!
Ja, Fantasmic blev det nya sättet att sätta punkt för dagen.
Låt oss inte glömma utropstecknet.
Det är det viktigaste!
Okej.
Det finns andra utmanare till det viktigaste.
Välkomna till Fantasmic.
Från pyroteknik. Vatteneffekterna.
De första dimskärmarna som dök upp fanns här på Fantasmic.
Projektionerna.
Båtarna när de åkte förbi.
Musse på toppen av kvarnen med fyrverkerier runt sig.
Men det mest imponerande med Fantasmic
är showen före showen.
Det mest otroliga är att man inte vet att det är där
när man går förbi på dagen.
Det är helt otroligt att det här lyckas kväll efter kväll.
På eftermiddagen, innan en Fantasmic-show,
blir Tom Sawyer Island helt förvandlad till Fantasmic-scenen.
Det är ett fantastiskt system som fungerar tillsammans.
Dessa enorma torn som har ljus, projektioner, ljud.
De måste tas ut i tid för showen.
Och när solen kastar sin skugga över lagunen,
är det inte bara gästerna som samlas.
Det krävs en rollbesättning på över hundra personer
för att ge showen liv.
Scentekniker som jobbar på Columbia och Mark Twain
förbereder allt för showen.
Medan besättningen förbereder för att lysa upp lagunen,
är det särskilt en karaktär som får det att hetta till.
En show som har en stor eldsprutande drake är okej för mig.
Den onda draken!
Vår onda drake är 14 meter hög, 10 meter bred
och kan avfyra en isopardrakes eldslåga.
Hon sprutar eld, riktig eld
och hela Rivers of America brinner.
Men inte allt det spektakulära döljs inte på dagen.
Mark Twains flodbåt och segelbåten Columbia,
gör båda spektakulära framträdanden.
Vi smyger upp ett stort piratskepp i mörkret
och plötsligt är Jack Sparrow där
och svingar på repen.
Från en båtlast med effekter till en båtlast med Disneykaraktärer,
satte Fantasmic ribban och tänjde på gränserna långt bortom
där liveshower hade varit i Disneyparkerna.
Det var den här som startade allt
när det gäller spektakel som vi visar världen över.
Fantasmic fick mig att vilja jobba för Disney.
Jag hade aldrig sett nåt liknande.
Förblindelsen av Fantasmic imponerar på parkbesökarna på Disneyland
och nu även på Disneys Hollywood Studios.
Men Fantasmic är inte den enda showen som har behagat Anaheim.
Bredvid Disneyland, på Disney California Adventure Park,
lurade nåt nytt i djupet.
År 2010 nådde Walt Disneys vision om att ta en filmliknande upplevelse
till Disneyparkens nattliv en ny höjd,
där en banbrytande 116 meter bred vattenskärm
engagerade tittare i Disneys filmhistoria.
Och det var tack vare den här killen.
Nej, vänta, den killen!
År 2005, när Bob Iger blev ny vd,
gjorde Disney ett antal spännande förvärv,
som Pixar, Marvel och Lucasfilm.
Men Bob fokuserade inte bara på filmbolag.
2007 beordrade han en stor ombyggnad av Disney California Adventure Park.
Disney California Adventure hade traditionellt varit en park
som stängde runt kl. 19.00.
Så vi ville ge de gästerna en godnattpuss också.
Vem är bättre på det än fyrverkeriexperten Steve Davison?
Vi hade fyrverkerier på Disneyland
och parken ville göra nåt i lagunen.
Men den här gången måste Steve vara mer flexibel med sina planer.
"Varför inte en fontänshow?"
Jag sa: "Okej." Jag vet inget om fontäner.
Så vi gick ut och började forska.
Idéerna flödade...
Vi bestämde oss för världens största färgfontän.
...och Steve och hans team satte ihop The Wonderful World of Color,
som inte skulle förväxlas med...
...Disneys tv-program från 1960-talet,
som tog sitt namn från det nymodiga faktumet
att tv hade börjat sända i färg.
Lite färgmagi fixar det.
Bippity, boppity, blått.
Så varför inte kalla den nya färgglada lagunen för World of Color?
Så vi körde på det.
Direkt till Bob Igers kontor, där, av alla färger,
oroade Steve sig mest för grönt.
Jag trodde aldrig att det skulle sälja.
Det är för dyrt.
Men efter att ha visat Bob ritningarna...
Den stora frågan var: "När?" Då börjar det riktiga arbetet.
Vattenarbete.
Teamet testade fontäner som den här och den här.
Glöm inte de här rackarna.
De kom på ett sätt att gömma alla 1 200 i lagunen.
Om man dränerar Paradise Bay blir det 4 meter djupt.
Där ställer de upp enorma bord.
Tre plattformar är byggda på hissar som går upp och ner.
På dessa plattformar fäster vi all vår utrustning.
Vår kraft, vår data. Vi har projektorer.
Det är här de bor.
Och plattformarna är mer än bara ytnivå.
Under varje bord finns ett enormt lager med elektronik.
Allt kan höjas och sänkas!
På dagen märker man inte ens att det är en show här.
Men det är klart att det är.
En show känd för att blända publiken och förbrylla sina skapare.
När vi designade fontänerna,
fanns det ingen karta.
Man lär sig snabbt,
som att om man sätter på alla fontäner, så sjunker plattformen.
Även om det bara är några fontäner...
Viktfördelningen får dem ibland lite ur balans.
Så plötsligt lägger vi till vikter till vissa delar.
Vi pratar om vikter man lyfter, vikter man kan hitta på en teater.
Teamet fick också handskas med strömmar.
Elektriska, alltså.
Vi har begränsat med ström.
Vi kan inte köra hela systemet på en gång.
Men av alla utmaningar som finns
med att driva en av världens största fontänshower,
kan den största bli en chock!
Vi älskar hur vattnet ser ut, men det tar sig in i allt,
så vi skyddar vår utrustning genom att använda kiseldioxid.
Det här är paketen man hittar i skor.
Det här är paketen man hittar i vissa matprodukter.
Och vattnet rann verkligen överallt, för bredare än en fotbollsplan
och högre än ett fyravåningshus,
sprejade World of Colors dimskärm en bakgrund
till några av Disneys mest kända bilder.
Men när teamet planerade att begränsa projektionerna
till enbart animerade karaktärer...
Hans actionfigurer ser inte bra ut i vatten.
Du vet att du inte kan läsa.
Det gjorde en karaktär extra animerad,
så han tog upp det med Shelby Jiggetts-Tivony, som är...
Vice VD för kreativ och avancerad utveckling
för Disney Live Entertainment.
Just det! Vad sa Bob?
Han sa nåt i stil med: "Vad sägs om pirater?
Varför är inte pirater med?"
- Attans. - Men istället för hoppa av
hade Steve en plan.
Hela verket visar Jack Sparrow på två ställen,
men resten är bara vatten och eld.
Vi tog temat som var så mäktigt
och skapade ett piratslagsmål med det.
Den översvallande orkestermusiken tog allt till 11.
Och när Bob Iger såg den för första gången...
Han älskade det! Han jublade.
Han sa: "Wow, ser du?"
Dagarna innan premiären i juni 2010,
fick många i parkfamiljen
se den färdiga World of Color för första gången.
Vi hade en imagineereringskväll
för familjerna att komma och se den,
och en av de ursprungliga Imagineererna, Bob Gurr, kom fram,
och jag hade aldrig träffat honom förut,
Han sa: "Är du Steve Davison?"
Jag sa ja.
Han sa: "Jag är Bob Gurr,
och jag vill bara säga att Walt Disney skulle vara stolt över dig."
Han sa: "Walt skulle älska det här.
Du har tagit ett medium och förvandlat det.
Han skulle bli så glad att se det i dag."
Av allt som nån har sagt till mig,
har det nog varit en av de vackraste,
för han jobbade med Walt Disney hela tiden,
och att få den kommentaren betydde mycket.
World of Color fortsätter att lysa upp både himlen och ögonen
på Disney California Adventure Park,
där en helt ny fontänshow år 2023
debuterade på Disneys 100-årsjubileum.
Och 2021 hade Walt Disney World i Florida en egen milstolpe,
när de förberedde sig för sitt 50-årsjubileum.
För att fira händelsen,
bestämdes det att en ny kvällsspektakel var på sin plats.
Men vad skulle det vara?
Vad sägs om en Disney-konsert?
Ja, självklart, en konsert,
för Disney och musik går hand i hand, eller röst i öra,
och som projektledare,
var det upp till Steve Davison att bestämma vilken konsert det skulle vara.
Tänk om vi gjorde en Disney-konsert,
men vi gjorde det genom World Showcase?
Epcots World Showcase: ett stort promenadstråk
med 11 olika nationer från hela världen,
som alla omger en lagun på 16 hektar.
Vi kan återvända till de kulturerna
och ta musiken till oss från deras synvinkel.
Självklart. Ett rörande ode till global enhet
genom musikens förenande språk.
Steves program började bli något...
Nej, det är inte min show, det är inte deras show, det är vår show.
För att det ska funka måste vi samarbeta i harmoni.
Harmoni!
Passande, med tanke på att Disneys kreativa team
var tvungna att välja ett namn...
Vi kom på Harmonious!
Harmoni handlar om att musik kommer samman
och flätas samman, och det är vi, så harmoni-oss.
Harmoni, oss.
Att vi samlas och firar våra olika kulturer,
men också respekterar att vi alla är en.
Och även om det är en liten världsshow, trots allt...
Harmonious var stort.
...på alla sätt, inklusive lokalen.
World Showcase Lagoon är inte en obetydlig vattenmassa,
låt oss säga så.
Epcot Lagoon är den största vattenmassa
för någon av våra temaparker i världen,
så vi var tvungna att göra showen i samma skala.
Med över 1,6 km kustlinje...
...lagunlinje,
blir det många platser på första parkett för en sorts mittscen.
Så vårt team har uppfunnit en pråmteknologi.
Pråm är ett milt uttryck.
Alla de här enorma fartygen
är ett multimediakomplex i sig självt.
Ta den här, till exempel.
Den har en 360-graders video som går runt den.
Den har en vägg som rör sig.
Den har miljöer som kommer ut.
Den har fontäner. Den har rörliga ljus. Pyroteknik.
Låt mig gissa, finns det rörliga armar också?
Det finns rörliga armar i showen.
Självklart finns det det.
De är över 17 meter långa,
och det är vad Steven använder som dansare.
De är våra livekomponenter.
De kan, i en situation,
efterlikna lampan från Aladdin,
till en palm i Djungelboken.
Så vi kunde använda dem
genom ljus, fontäner och laser här.
De användes som rörliga figurer.
Efter år av förberedelser,
hade Harmonious premiär i september 2021,
precis i tid för Walt Disney World Resorts 50-årsjubileum.
Alla samlades runt World Showcase.
Man börjar höra sångerna från våra olika filmer.
Inledningen till Lejonkungen, sjöjungfrurna som sjunger, Vaiana,
allt började falla på plats som ett stort, vackert stycke
som sjöngs av alla paviljonger
från hela världen,
och vi tar sångerna
som inspirerats av dessa platser
från deras synvinkel.
Medan slutet på Walt Disney World Resorts
50-årsjubileum har fått Harmonious att avslutas,
klingar budskapet i spektaklet fortfarande lika sant.
Det handlar om att ge en känsla av att världen är kulturellt sammanlänkad.
Vi är alla människor som bryr oss om varandra.
Om det så är Harmonious
eller andra kvällsspektakel som kom innan,
är det tydligt att för varje år som går
blir kvällsspektaklen i Disneyparkerna
mer och mer spektakulära över hela världen,
inklusive Disneyland Paris,
där de har tagit kvällsspektaklens teknologi
till helt nya höjder.
Disneys Illuminations Show är en underbar show
som projiceras på slottet.
Före showen varje kväll,
bjuds gästerna på Disney D-Light, en toppmodern drönarshow.
Där nummer 30, för vårt 30-årsjubileum,
dyker upp på himlen.
Den skapas av över 150 oberoende drönare.
Varje drönare är individuellt programmerad.
Den vet inte vad de andra drönarna gör.
Det krävs fyra personer för att hålla robotarna flytande.
Vi kontrollerar att de fungerar och är fulladdade.
Med gästernas hjärtan fulla av förundran och drönarnas laddade batterier,
vaknar himlen till liv.
Plötsligt lyser himlen bakom slottet upp.
Och gästernas reaktion när det väl är igång
är "wow" varje gång.
Det är vackert och deras ögon spärras upp.
Det har den effekten på gästerna varje gång.
Drönare är det nya gränslandet
när det gäller underhållningsverktyg.
Disneydrönare må vara de nya ungdomarna,
men det finns gott om plats på himlen
att dela med sina mer eldiga grannar.
Vad är ett Disney-spektakel utan fyrverkerier?
Precis!
Oavsett vilken ny teknik som utvecklas,
är det nåt med fyrverkerierna som fångar våra hjärtan.
Men även för fyrverkerier finns det utrymme att växa.
Genom åren, från de tidigaste fyrverkerierna
fram till i dag,
har fyrverkeriernas vetenskap förändrats dramatiskt.
Mickeys lysraket har överglänsts, för nu är det datorerna som styr.
Fyrverkerier görs på ett sofistikerat sätt.
Vi använder elektroniska system som går till varje pjäs,
och vi kan nu avfyra en pjäs och få den att träffa
inom 10 bildrutor per sekund.
I de tidiga showerna gick vi och ritade dem.
De kom in och tog markörer
och sa: "Det här går från guldglitter,
men vi vill att det ska vara rött och blått till glitter."
Allt det har accelererat till att vi nu gör allt i CGI.
Vi kan nu ta en pjäs och återskapa den i CGI,
och nu kan jag göra en hel show
och visa det innan vi skjuter en enda pjäs.
och den är nog 90 procent säker.
Nu har den klassiska uppvisningen mycket mer luft i sig.
En forskare i utvecklingsgruppen kom på idén
att avfyra fyrverkerierna med tryckluft,
som en stor potatiskanon.
Varje pjäs är i sitt eget rör och kan avfyras
precis när man vill.
Trycket kan säga exakt hur den ska avfyras,
och man kan rikta röret exakt som man vill.
Nu kan jag ta pjäser och placera dem där jag vill i luften.
Denna teknik gjorde att en stor Musse-form
kunde dyka upp.
Det är ett säkrare sätt att avfyra pjäserna,
och det är också ett tystare sätt,
för man har inte pjäskastaren.
Vilket förändrade allt, för plötsligt hade vi ingen rök.
Ingen rök utan eld,
men fyrverkerier utan rök?
En sak med markrök är att om man inte har någon vind,
så börjar hela showen försvinna
på grund av röksvallet som omger allt man ser.
Dagens fyrverkerier är klarare och renare.
En ny teknik som vi kallar nitrocellulosa.
Nitrocellulosa är ett nytt sätt att göra färger av olika kometer
och de olika färgerna man ser,
men det görs med en produkt som inte använder svartkrut.
Det ändrar formeln,
så man blir av med mycket av röken
som fanns i traditionella fyrverkerier.
Från fyrverkerier till vatten,
Disneys kvällsspektakel har alltid hittat nya sätt
att berätta sina historier.
Men en show har verkligen utvecklats.
Den 18 juni 2022, lyste en helt ny kvällsföreställning
upp Hongkongs himmel för första gången.
Och att kalla det "Momentous" vore korrekt!
Momentous är en kvällsspektakel på Hong Kong Disneyland
olikt alla andra shower vi har haft i våra slottsparker.
Efter fem års skapande,
är kvällsspektaklet en fenomenal produkt
av Disney Live Entertainment och Imagineering-team
i både USA och Hongkong.
Men precis som Disneys mest minnesvärda spektakel,
började allt med en idé.
När man börjar skapa nåt spektakulärt,
behöver man en målsättning.
Momentous var: "Lev i nuet, älska minnet,"
och det som berörde oss mest var att hylla mentorerna,
de som vägledde er på er resa.
Historien som presenteras av Momentous bygger på årtionden av Disney-kunskap,
och när de berättade historien tog Momentous-teamet
inspiration från de bländande kvällsspektaklen,
och kombinerade de mest populära inslagen till en magnifik show.
Ljus, laser, projektioner, animation, pyroeffekter och vatteneffekter.
Som bakgrund till denna sinnernas symfoni,
valde teamet det ikoniska magiska drömslottet.
Det är fascinerande att designa nåt spektakulärt
runt en ikon som ännu inte har byggts.
Det fanns ett slott, men det behövde piffas upp.
Och båda projekten rörde sig samtidigt.
Vilket gav Momentous-teamet en unik möjlighet.
Vi kunde skräddarsy slottet och effekterna.
Det gav oss möjligheten
att införliva elementen i showen
i det fantastiska slottet som ni ser där ute.
Och för Momentous skulle nyckelelementet vara projektionmapping.
Det var mycket kommunikation mellan oss och designteamet
som jobbade på slottet,
om hur projektionerna skulle fungera på deras struktur.
Vi hjälpte till att se till
att slottets struktur var förfinad,
så att när vi visade showen,
fick vi en ren och bra projektion.
Så vi kunde inte bara skapa den vackra strukturen
som hade platser för pyroteknik, laser och ljus,
men vi lade också till vatten.
Några av de bästa fontänerna
på nån av våra temaparker i världen.
Utöver det hade vi dimskärmar som mer liknar fontänmunstycken,
som tillät en mjukare
och mer ofokuserad sak framför det.
Och när det kom till vattnet,
byggde teamet inte bara sin show runt slottet,
de byggde också showen på det.
Vi kunde installera stora vattenstrålar på själva slottet.
Kombinationen av de olika elementen ger,
inte bara djupet som ger oss olika typer av tjänster
att belysa, projicera eller berätta en historia med.
Historien om att skapa Momentous skrevs med teknikens penna
och innovationens bläck.
När solen går ner varje kväll på Hong Kong Disneyland,
samlas parkgästerna för att bevittna en helt ny historia
som berättar en historia lika gammal som tiden.
Momentous handlar om en livsresa.
Man föds, man växer upp, man blir gammal
och längs vägen skapar man alla underbara minnen.
Men något som vi representerar i den här showen,
vilket är ovanligt för många Disney-shower,
är tanken på förlust.
Det är ett tema i Disney-filmer för närstående att gå bort
och hur vi framhärdar och kommer över det.
Vi har alla förlorat någon viktig i våra liv.
Vi har alla genomgått den resan.
Den här showen har mycket hjärta.
Den påminner oss om att älska och vårda minnena
som vi har med våra familjer och vänner.
Och det är det fina,
att den uppmuntrar en att omfamna känslor.
En mörk natt 1957 tändes en enda stubin på Disneyland.
Fyrverkerierna som följde varade bara i fem minuter,
men det gav upphov till en idé som varade lite längre.
Det finns en upplyftande optimism
som Disney har upprätthållit sen Walts tid,
och jag tror att kvällsspektaklen är pricken över i.
I 65 år har Disneys kvällsspektakel
lyst upp både himlen och fantasin
och lagt till ett nytt kapitel i den spektakulära sagan
för varje årtionde som går.
Och medan nya idéer och tekniska framsteg
har gett oss unika sätt att berätta Disneys historia...
Vare sig det är en parad, fyrverkerier eller ett vattenspektakel.
...har målet alltid varit detsamma.
Vi vill ge er en sista chans
i slutet av dagen för perfektion.
Att samlas och stå sida vid sida
med folk och uppleva ett ögonblick av pyroteknik
och historieberättande och musik.
Men det är så mycket mer än så.
Kvällsspektaklen är en hyllning till jubel.
En tid att reflektera över en dag olik alla andra.
Man får en känsla av förundran.
Det är vad vi vill att våra gäster ska ta med sig.
När himlen vaknar till liv
med den bitterljuva känslan att slutet är nära,
kan man nästan höra Walts ord eka över natthimlen.
Det är vår godnattkyss.
Sa han verkligen det?
Ja, okej. Känslan är tydlig.
Vi vill säga att vi älskar dig på vägen ut.
Då återstår bara en sak att säga, god natt!
Översättning: Carita Collins