ORIGINALNA NETFLIXOVA ANIME SERIJA
Ne želim ustati.
Iako nisam ni oka sklopio.
Ne želim ni ustati ni spavati.
Samo želim ostati ovako ovdje kao školjka.
Legoshi!
Moraš već jednom ustati.
Izgledaš strašno. Vrijeme je da ustaneš.
Hej, Legoshi!
Kladim se da nisi učio ni za ispit iz matematike.
Aha.
Skroz razumijem kako ti je.
-Odjeni se pa idemo. -Dobro!
Ne, nešto nije u redu s njim.
Čak je daleko turobniji nego inače.
Je li ovaj zvuk...
od mene?
Od tebe?
Doista je topla i sićušna.
Dosta je i živahna, ruka mi je vlažna od njezina daha.
Ispod ove odjeće,
ispod ovog... mekog krzna je...
Prestani! Ali kako?
Kako... Kako...
Sočna toplina koja bi mi ispunila usta...
Moje tijelo, moje ruke...
Ne prestaju.
To je prava stvar.
Mučiš se ovako već dugo, dugo,
ali gotovo si došao do ruba.
Odlazi. Prestani!
Potiskuješ samoga sebe još od malena,
dok si mirno živio nezamjetan.
Jesi li tužan?
Ili isfrustriran?
Prestani!
Nijedno nije točno.
Razgaljen si iz dubine duše.
Prestani. Ne.
Pogledaj se.
Ne možeš odvratiti pogled od sebe.
Sve je veće i veće. Vidiš?
Ne želim vidjeti! Gubi se!
Moraš biti spreman.
Zabava je tek počela.
Dokrajči je jednim ugrizom!
Dovraga. Kako se usuđuješ...
Čekao si 17 godina...
da napokon okusiš to.
Molim te, prestani. Pusti me na miru!
Daj mi to!
Zasigurno je meko...
Pojest ću te!
Legoshi!
Imamo problem!
-Jesi li dobro? -Nije to ništa.
Pokušao mi je pomoći.
Bilo je toliko mračno da nisam mogao vidjeti pod.
„Čak i moje tijelo isparit će jednoga dana, moj vodeni duše...”
Ako Louis ne može nastupati, što da ja radim?
Prekini.
Zacijelit će do sutra. Bol neće potrajati.
Daj mi rame da se oslonim, Legoshi.
Da.
Hvala što si držao stražu.
Nema na čemu.
Ima li problema?
Ne.
Da vidimo, što je danas za doručak mesojedima?
Kruh, kajgana, burgeri od soje!
To mi je najdraže!
SOJA, TOFU, POVRĆE
U ovoj školi,
učenici moraju jesti tri puta na dan u kantini.
Da i ne spominjem, jedenje mesa strogo je zabranjeno u ovome svijetu.
Mesa nikada nema na jelovniku ni ovdje ni u restoranima.
DORUČAK BILJOJEDA
No pazi se na to da okusi i hranjivost odgovaraju potrebama svih životinja.
Oprosti, samo nastavi dalje.
Hvala.
Čovječe! To je bilo blizu.
Umalo sam stao na djevojku glodavca.
Trebam nove naočale.
O, Bože.
Da sam bila koji korak iza, bio bi me zgazio.
Mi maleni moramo hodati uz zidove.
Legoshi, rekao si da bih dobro izgledao s naočalama, zar ne?
Bilo mi je drago čuti to.
Ne bih smio pojesti ovo.
Ruka mi još pamti kakva je bila na dodir.
Ne želim dotaknuti ništa mekano.
Ti! Prestani me ljutiti!
Zar nisi vidio da si mi stao na rep, idiote?
Nisam li se ispričao, seronjo?
Ne ispričavaj se dok se tako ceriš!
Je li ti ta crta na licu od stresa?
Goni se! Prestani mi gristi ruku!
Zar ne shvaćaš što radiš?
Pusti me!
Umukni!
Pojest ću te!
Razgaljen si iz dubine duše.
Prestanite!
Legoshi, što je s tobom, ozbiljno?
Koji si ti sad vrag?
Samo zato što si veći, mislio si da me možeš istući?
Naravno da ne.
Ne.
A sad dobro razmisli. Kako da namjerno izgubim?
Kako to misliš, „ne”?
Daj mi svoj vrat. Mogu te lagano ugristi.
-Mogu se praviti da mi je ispao novčić... -Ajme meni!
Nije tako lako biti mesojed, ha?
Kako je kul!
Osobnost nije uvijek jednaka snazi.
Dakle, evo naše glumačke zvijezde,
majstora Louisa.
Ne tolerira se javno pokazivanje zuba.
Zasigurno imaš pune ruke posla ako misliš postati sljedeći Beastar.
Trebaš uložiti mnogo truda da privučeš ljude.
Beastar. Svaka životinja zna za tu titulu.
Beastar ima ulogu vođe svojih učenika
i junački prevladava diskriminaciju i strah na ovome svijetu.
Jesi li ikad razmišljao o tome zašto trebamo Beastara?
Prevladajte zavist i dovedite se u red.
-Operite očnjake sapunom! -Da!
Odlazi!
Idemo odavde.
Kako dojmljivo! Znaš pridobiti naklonost.
Dosta je. Idemo.
Šuti!
Vratite se svi za stolove, molim vas.
Jesam li ti se odužio za sinoć?
Ma to...
nije ništa.
Mnogo ti hvala, Louis.
Da nisi...
Morao si se pretvarati da si gubitnik, zar ne?
Koliko ćeš se još praviti da si nešto što nisi?
Čini se da si još gori vuk nego što sam mislio.
Ako je on pravičan...
ja sam...
ISKAZNICA - IME: HAL KLASA: PATULJASTI KUNIĆ
G. Košče, zašto me jure?
Jer si trebala umrijeti prije tri dana.
Voda, vjetar, vatra...
Glasnici svih elemenata žele tvoju smrt.
Ovo se dogodi kad prkosiš sudbini.
Bez brige. Mogu se pobrinuti za to.
Ubit ću te. To mi je dužnost.
Dotad neću nikome dozvoliti da te takne!
Dobro! Prvi čin i 5. scena u redu!
-Idemo na pauzu. -Molim?
Malkice si trom. Osjećaš li se dobro?
Prestani šaptati.
Dobro sam.
Dobrodošlica će biti ključna prilika za nas.
Moramo pokazati važnost ovoga kluba brucošima.
Nije vrijeme za brigu o meni.
Je li tako?
Da, mislim.
Idemo sad malo ozbiljnije.
Ja, biljojed, glumit ću Adlera.
Vi, mesojedi, napadate me svom snagom.
Pokazat ćemo što sve to znači na ovoj pozornici.
Ove godine moramo biti vatreniji.
Predsjednik kluba stao je usred probe?
Kvragu! I ja sam trebao nastupati! Zašto bih ja morao šivati?
Ali dobar si u šivanju, Kai.
Misliš da jesam?
-Da. -Ozbiljno? To!
Ovo...
Ovo je... Temovo.
Što ćemo s tim?
Malo je jezivo čuvati njegov kostim, zar ne?
Hej.
Alpaku Tema ubio je jedan od mesojeda iz škole.
Najveći tabu ovoga svijeta.
Zbog toga nitko više ne želi razgovarati o tom incidentu.
Mislim da sad razumijem što je ranije rekao.
O značenju toga da Louis, jelen, glumi snažnoga Adlera.
Vjerujem da se pokušava suočiti s incidentom ozbiljnije od drugih.
Nastavljamo od 1. čina, 6. scene!
-Svjetla su spremna. -Dobro.
I zvuk je spreman.
Dobro!
Idemo.
Zasigurno je pod golemim pritiskom.
Legoshi.
Legoshi!
Da.
O, Bože.
Mislili smo zamoliti vrtlarski klub za nešto cvijeća.
Vidi.
Ukrasio bih dvoranu ružama,
nadahnuto je prizorom iz zadnje scene.
Hoćeš li ih otići zamoliti?
Vrtlarski klub?
To je klub za biljojede, zar ne?
-Neće smetati ako dođem? -Baš zato!
Već si treća godina, trebaš poboljšati komunikacijske vještine.
Onda u redu.
Što?
Trebam li ti doista i ja?
Pojavi li se odjednom vuk i traži cvijeće,
bit će prestrašeni.
Njušim mirisno cvijeće.
To je ona djevojka!
Nisam znao da je ona tako sićušan zec.
Vrt zla.
Mogu li pomoći?
O, ne. Sad moram otići.
Ali... Što? Boli me trbuh? Ili samo moram na zahod?
Ne mogu smisliti bolju ispriku nego „zaboravio sam nešto”.
Ja...
Zaboravio sam nešto!
O, ne, sad moram ići.
-Hej! -Častim te mravljim frapeom idući put.
-Prepuštam ovo tebi. Hvala! -Mislila sam da ste došli
po neko cvijeće za priredbu dobrodošlice?
Da, to je točno, ali...
Pitaj vuka za pojedinosti.
Vidimo se!
Sami smo.
Glasine se brzo šire, pogotovo one loše.
Jesam li ga prestrašila?
Nisi li ti prestrašen?
Ne.
Pokušao sam te pojesti.
Daleko od toga da te se bojim, nemam pravo ni razgovarati s tobom.
Onda, trebate ruže.
Imamo nekoliko sorti, pogledaj.
Hvala.
U kojem si ti klubu?
U dramskom. Radim iza pozornice.
Trebamo ruže da ukrasimo dvoranu.
Golema je udaljenost između naših glava.
Možda čak nikad nisam razgovarao s manjim životinjama licem u lice.
-Postoji jedan uvjet. -Uvjet?
Ajme...
Ne mogu dati moje dragocjeno cvijeće besplatno.
Možeš li ih odnijeti straga?
Što?
Ne želim da svojom repinom razbiješ sve te posude.
Dotaknula me.
Ne brini. Neću ga odrezati.
-Na kojoj si godini? -Na trećoj.
Godinu si dana mlađi, ali ne moraš biti tako pristojan.
Dobro.
Ima li ovdje još članova?
Drugi su maturirali prije četiri godine, ostala sam jedino ja.
Zasigurno je teško.
Donekle.
Ali potrebna sam ovome cvijeću.
I cvijeće je potrebno meni.
Slabi poput nas
moraju si međusobno pomagati.
Ako smo previše tvrdoglavi,
čak riskiramo vlastite živote.
A...
Ne! Ništa je ne pitaj!
Što...
Zašto uopće pitaš? Nemoj!
... ti se dogodilo...
Hej!
... s lijevom rukom?
Ovo?
Ne znam.
Prilično boli, ali ne mogu se sjetiti.
Ne možeš?
Ne.
Manja životinja sa zavojem na rani
baš je znak loše sreće u ovome svijetu, zar ne?
Ali dobro sam. Mislim da sam samo imala košmar.
Ovo je čudno.
To što je rekla nije me ni spasilo ni okrivilo.
Ne mogu maknuti pogled s nje.
Hvala ti na pomoći.
Nisu izgledali dobro ovih dana.
Trebalo bi biti sunčanije, tad će biti bolje.
Daj da te počastim nečim. Što najviše voliš jesti?
Ništa ne trebam.
Samo želim više razgovarati s tobom.
Pa, ja...
Ali iznenadila bi se da vuk poput mene kaže takvo što.
Daj mi trenutak.
Hoću li je prestrašiti?
Da sam ja zec...
Shvaćam.
Isti si kao ostali.
Ne bih joj ni mogao reći...
Ali ne uzbudim se baš nakon brige o biljkama.
„Želim više razgovarati s tobom?” A nisam ni prozborio još.
Ovo mi je prvi put s mesojedom.
Mrzim se, kao i uvijek.
Je li tebi ovo prvi biljojed?
U redu je.
Čak i ako budeš grub prema meni, bit će mi lijepo.
NAJBOLJI NA AKADEMIJI
Prijevod titlova: Bilanda Ban