Vprašanje dneva:
Kako narediš led iz ognja?
Ne vem, oče. Vdam se.
Vdaš se?
Trenutek.
Naj me koklja.
Led iz ognja.
Voda, ogenj, dobro vakuumsko tesnilo.
Nobenih odpadkov.
Kaj praviš?
Izjemno.
Čemu služi?
Na svetu je veliko ljudi, ki nimajo elektrike.
Revnejše države od naše bi lahko shranjevale hrano.
Humanitarne organizacije bi shranjevale zdravila in cepiva.
Majhna je.
O, ne.
Lahko naredim večjo.
Veliko večjo.
Veliko, kot hočeš.
Bomo obogateli?
Tega ne vem, toda počakaj še par dni,
da bo urad za patente odobril prijavo.
Bomo videli.
Pojdiva.
PO ROMANU PAULA THEROUXA
Dežuje, pa nimam dežnika.
V redu...
Hočem zaplesti.
"Če bi vedel, da bo deževalo, bi pomislil na to, da vzamem dežnik."
-Ne, stari. -Reci.
...trabalenguas.
-Veš, kaj to pomeni? -Trabalenguas? Ne.
Jezična zvijača.
-Povedal ti bom eno. -Sí. Prav.
-Tres tristes tigres... -O, ne. Ne. Tres...
Kaj pomeni prvi del?
Tres tristes...
-Tristes."Žalost." -Tristes. "Žalost?"
-Trije žalostni tigri. -Ja.
-Znam špansko. -Ne vem, kaj govoriš.
Ja, veš. Pravkar si rekel!
Ena, pet, devet.
Takole.
Torej, osem ur po 11 dolarjev na uro je...
88 dolarjev,
minus 50 predujma, ki si ga dobil prejšnji teden.
Seveda.
Če lahko prideš v petek,
ker imamo težave z vodovodno napeljavo v garderobah.
Kakšne težave?
Nenehne zamašitve.
Prinesel bom orodje.
ZADNJI OPOMIN. UKREPAJTE TAKOJ
OBVESTILO GLEDE NAJEMA NEPREMIČNINE.
OBVESTILO O ZASEGU
Ti tudi.
Recimo.
Vem.
Kdaj se bova spet videla?
Globalno segrevanje je laž. Prevara je.
Ni grožnja. Nobene nevarnosti ni.
Vse, kar trobijo, je prevara.
Torej veš, kajne?
Čakaj.
Sranje. Moram iti. Adijo.
Če izrečeš dovolj veliko laž, ji verjamejo.
Milijoni po svetu...
Študiral sem razliko med žuželkami in ljudmi.
Razlik je ogromno.
Ja, zato pa je zanimivo.
Si kdaj gledal mladiče pajka jesti mamo?
Ne. Si ti?
Ja. Bojimo se jih, ker smo si tako različni.
Njihov svet je drugačen.
Pojejo svojo mamo.
Četudi bi pajki govorili, jih ne bi razumeli.
Živjo. Kako je bilo v službi?
Dobro. Kaj bereš?
ŠTUDIJSKI VODNIK
-Že veš, kam se boš prijavila? -Ne vem. Z Joshem še debatirava.
-Resno? -Ja. Zakaj pa ne?
Kje je Josh?
Ne vidim ga več postopati tu.
Le zakaj?
Še vedno hočeš Joshu slediti na kolidž?
Nič, kar boš rekel, ne bo štelo.
Izjemno.
Zakaj pa ne?
Ker sta z mamo skupaj od najstništva.
Nič drugače ni bilo. Ona je bila bogata, ti pa reven.
-Ja... -Ne reci, da sta bila povezana.
-Pa sva bila. -Kristus. Spet?
Margot!
-Kaj je? -Kaj sva imela?
Ne vem. Kaj sva imela?
Saj veš, kaj sva imela.
-Naj rečem, da sva bila povezana? -Ja!
Bila sva povezana.
Hvala.
Ni za kaj.
Bi kavo?
Kaj govoriš?
Ne vem. Najbrž pridem.
-Lahko bi se družila. -Bi prišel sem?
Charlie, vstani in akcija.
Je tvoj oče doma?
Odpravlja se ven.
Do kdaj ga ne bo?
Daj no. Saj ne grize.
Razen da grize. Tip grize.
Lahko bi te videl v razredu, če bi hodila v šolo kot vsi normalni.
Če ne živim kot normalni ljudje, ne pomeni, da nisem normalna.
Čakaj.
-Kje je? -Kaj?
Dina?
Dina, je šel?
Ne, še je tukaj, Josh. Kako si?
-Živjo, g. F... -Kristus. Oče, stara sem 15 let.
Res? Ne gre za tvoja leta.
Za kaj pa gre?
Brez telefonov. Za to gre.
Ljudje imajo telefone.
Ljudje v stvarnem svetu imajo telefone.
Brez telefonov.
To je navadno sranje!
Oče!
-Odvratno je. -Ja.
Nagravžno.
Kuhate s tem ali kaj?
Koliko časa delaš tu?
En teden.
Na tem olju cvrete piščance, kajne?
Ja.
Sluzasto je. Odvratno, zato mora stran.
A v njem je energija.
Vzamem ga domov, odstranim ostanke mesa,
ga malo segrejem in dodam natrijev metoksid.
In spremeni se v biodizel.
Poganja moj in ženin avto.
Včasih tudi klimo.
S tem se da prihraniti, prijatelj.
Pol dam tebi, pol pa tvojemu šefu, g. Sarkissianu.
Je to košer?
-Olje? -Je zakonito?
To je že uporabljeno olje.
Ja, zakonito je.
Si v redu?
Ja, dobro sem.
-1-4-1 dispečerki. -Povej, 1-4-1.
STOCKTONSKA POLICIJA
Pozdravljeni.
-Zakaj ni fant v šoli? -Doma se izobražuje.
Ura je 10.15 in torek. Moral bi biti v šoli.
Saj sem v šoli. To je moj pouk.
Kaj res?
Telovadba.
Sedi v tovornjak.
Ja, pojdi.
Ste kvalificirani za šolanje sina od doma?
-Ja. -Mi poveste kaj več o tem?
Seveda.
Tukaj je tako,
da je dovolj, če sem za šolanje svojih otrok kompetenten.
Razumem, da je to težko izmeriti,
a menim, da sva z njegovo mamo kompetentna.
Če me želite izprašati o pesnikih iz obdobja romantike
ali padcu rimskega imperija, je to v glavnem področje njegove mame.
Sem bolj praktičen tip.
OBVESTILO O ZASEGU
Rezultat je, da vam fant lahko nastavi motor
in spotoma odrecitira malo Keatsa.
Na Union Ave imamo 10-15.
Enote, odzovite se.
Lep dan želim.
Sprejeto, 5-2-4.
Pazite nase.
Si v redu?
Ja.
Si se prestrašil?
Ne bojim se policistov.
No prav.
Malo se jih je dobro bati.
Na policiste moraš gledati kot na čudne pse.
Večino časa so prijazni,
a dobro je vedeti, da bodo ugriznili, dokler se ne prepričaš v nasprotno.
-Je to logično? -Ja.
STOCKTONSKA KNJIŽNICA
Halo?
Živjo, mama.
-Vse najboljše. -Mojbog. Margot.
Mojbog. Kje si?
-Oprosti. Nisem... -Vem.
Kako si?
Upam, da te oče nocoj pelje h Clydu.
Ne.
Večerja pri Clydu je preložena.
Kako pa to? Za rojstni dan te vedno pelje tja.
Razen letos.
Ker si je stari tepec zlomil nogo.
Kristus. Je v redu?
Preživel bo. Čistil je žlebove. No, vsaj poskušal je.
Mojbog.
Ni tako hudo, kot se sliši. Naslednji teden mu odstranijo mavec.
Komaj čakam. Ob pamet me spravlja.
Naokrog šepa kot Boris Karloff.
Uživa v priložnosti, da je stoičen.
Torej...
Kako sta moja vnuka?
Najbrž sta že velika.
Ja.
Gledam ju in ne morem verjeti.
Podobna sta mojemu očetu.
Mama, ne morem.
Moram iti, prav?
Vse najboljše.
Pozdravi očeta.
Ljubica, žal mi je...
Rada te imam.
Jaz tudi tebe.
Lahko kako pomagava?
Z denarjem, odvetniki?
S kurjo obaro?
To bi bilo res lepo.
Kurja obara.
Ko si jo zaželiš, potrkaj na moja vrata.
Vem.
Mama, moram iti. Vse najboljše.
AMERIŠKI URAD ZA PATENTE IN ZNAMKE
G. ALLIE FOX
V redu.
Prekleto!
Pizda!
Zakaj smo tako revni, če je oče tako pameten?
Sovražim tako življenje.
Ne morem več.
Dovolj imam.
Nindža.
Ne razumem.
Prebral sem vsaj 50-krat. Ne razumem.
Razmišljala sem.
Devet let in šest identitet.
Lahko pokličeva moje starše.
Lahko pokličem anonimno z neregistriranega telefona.
Lahko pokličem iz San Francisca ali Lubbocka v Teksasu.
Ne bodo nas mogli izslediti.
Denar lahko nakažeta na spletni račun.
-To bi naredili za nas. -Ne moremo.
Si to že naredila?
Si ju poklicala?
Seveda ne.
Toda v hudih težavah smo, Allie.
Izgubili bomo hišo. Ne vem, kam bomo šli.
-Kaj bomo? -Začeli bomo znova.
Preselili se bomo in začeli znova.
Pustimo težave.
Izginimo.
Otroka imava.
V redu bomo. Ne bo prvič.
Poglej. S tem se ukvarjam.
Ladja?
Seveda.
Zakaj ne?
Razmišljal sem o barki.
Veliko prostora zgoraj. Spodaj si malo utesnjen, ampak...
Ali pa ribiška ladja.
Zakaj ribiška ladja?
Višina je primerna, trup širok,
prostor na krovu je kar velik.
In robustne so. Veliko prenesejo.
Svobodnejši nisi nikjer.
In vso srečo, če nas bodo hoteli najti.
Vso srečo.
Te zanima, kaj si mislim?
Vzhičena sem.
Ja.
Potrebovali bomo denar.
Ja.
Ne vidim koristi od tega.
Seveda je.
Predstavljaj si, da ga uporabiš...
Ali pa dva velika za hlajenje zalog.
Samo prihranek...
Prodam ti ga za sto tisočakov za ekskluzivno uporabo.
-Povrnilo se ti bo v petih letih. -Allie, Allie, Allie.
Daj no.
Ali pa za 20 tisočakov najema. Brez ekskluzive.
Allie, poslušaj me.
Tvoj otrok naju iz avta opazuje.
Nočem te osramotiti pred njim. Res ne, ampak...
Kaj naj? Tega ne potrebujem.
Daj no.
Hej.
Nič hudega, če ljudje to sprva zavrnejo.
Kreten je.
Ja.
Kreten je.
Ta avto sem že videl.
Drži se.
Matervola! Kaj je bilo to?
Sprememba načrta.
Oče, kam greva?
Na smetišče.
Pridi.
Veš, kaj Američani odmetavajo?
Kaj?
Zlato.
Računalnike, tiskano vezje,
konektorje in nosilce za kartice SIM.
Vse to je zlato.
Metaforično zlato. Ne pravo zlato, kajne?
Ne.
Pravo zlato.
Zlato. Poglej.
Resno?
-Lahko kar vzameva? -Ja. Lahko ga izločiva.
"Pojdi na zahod, mladenič," so govorili.
"V tistih gorah je zlato."
Kam bova šla po najino zlato?
Na prekleto smetišče.
Počakaj tukaj.
Kam greš?
Sem gor.
Oče, tega ne smeš.
V redu je. Takoj pridem.
Pizda!
Hej, skloni se.
-Zakaj? -Skloni se.
Kaj počneva tu?
Daj no.
V redu.
V avtu sem videl pismo.
Vem, da hočejo vzeti hišo.
Kaj?
Iz banke so.
Tile niso iz banke.
Pridi. Toda hodi.
Oče, sledijo nama.
Vidim jih.
Vzemi skener od zadaj.
Skener?
Imamo 10-76 na 36 Yates Road, Foxovi.
Naj se odzovejo vse enote.
Domov greva. Stekel boš gor.
Spakiral se boš. Brez vprašanj.
Kot smo vadili.
STOCKTONSKA POLICIJA
Charlie! Pridi sem.
Počasi.
Pogovoril se bom s tvojo mamo.
Pojdi noter in stori, kot sem ti rekel.
Pojdi.
Ja...
Našli so nas.
Dogaja se. Moramo iti.
Resnično oditi.
To ni Ohio. Oni so.
Ne vem, kako so nas našli.
Morda policistka pri restavraciji.
Ne vem, a našli so nas.
Klicala sem starše.
Kako sta?
Allie, oprosti.
Bila sem zelo previdna...
V redu je. Nekoč bi nas našli, kajne?
Ja.
Čez deset, največ 15 minut moraš oditi.
Policija prihaja iz Stocktona.
Na koncu dovoza zavij desno. Pojdi na zahod.
Pa ti?
Poskrbi za otroka. Medtem jih bom jaz zamotil.
Kaj zapuščamo?
Ameriko.
-Zafrkavaš me. -Nikogar ne zafrkavam.
-Zakaj? -Charlie.
Vedela si, da se bo morda zgodilo.
Ampak zakaj? Zakaj zdaj? V tem hipu?
Dina, prosim. Zaupaj nama.
Charlie, pakiraš?
Čemu? Da vse uničujeta?
Da je moje življenje nepomembno?
-Nisem pes, mama. -Pizda.
Nisem pes.
Nikamor ne grem. Ostala bom tu.
-To je moj dom. -Stara si 15 let.
Ne moreš oporekati.
-Zaradi zakona? -Ker sva tvoja starša!
Ker ti zakon itak nič ne pomeni.
Oprosti. Rada te imam.
Spakiraj torbo. Na voljo imaš deset minut!
Kaj je storil?
Resno, kaj je tokrat naredil?
Deset minut.
Charlie, kako ti gre?
-Dobro. -Imaš še pet minut.
Slišiš, Dina? Čez pet minut gremo.
Po avto grem.
Štiri minute.
Sem že.
Dina? Pa ti?
Dina?
POJDITE BREZ MENE. NE GREM.
Sranje.
Kje je Dina?
-Mama, kje je Dina? -Trenutek.
Teci.
Pridi.
Priveži se.
Pripravljen?
Mojbog.
Vem, kje je težava.
Težava je v tvoji bedni vožnji.
Mama.
Sedi v avto, Charlie.
Pobegnila je.
Sranje.
V redu. Ostani tukaj.
-Vrnem se zjutraj. -In če se ne?
Odpelji Charlieja.
Beži.
Misliš, da je načrt za beg zaupala fantu?
Hej, ljubica!
Vidim te. Vidim tvoja lička!
-Nehaj bežati. -Ne tako hitro.
Pridi, ljubica.
Oh, Kristus.
Halo?
-Halo, kdo je? -Babica?
Dina?
Potrebujem tvojo pomoč.
Dina?
Si ti?
Dina?
AVTOBUSI - VLAKI
Drkanje, seks in...
-Ne, rekel si mi... -Rekel sem...
Rekel sem, da vzemi mamila, ne da tipa pofukaš!
-Nisem ga! -Jebi se.
Chris, kaj, hudiča?
Hej.
Me pogrešaš?
Pridi sem.
Zakaj nam to počneš?
Ker imamo težavo.
Nihče pa noče povedati, kakšno.
Take vrste težavo...
Na prvi pogled pomisliš, da je res hudo.
"Če bom razmislil o tem,
bom morda našel izhod."
Nimamo take vrste težave.
Hej.
To bo pustolovščina.
Kupili bomo barko.
Nočem pustolovščine.
Seveda jo. Poglej, kaj si storila. Poglej, kje si.
Ja. Bedno je.
Bojim se.
Seveda.
Če ne bi tako čutila, ne bi bila pustolovščina.
Imam prav?
Odhod vlaka za San Francisco,
prestop v Emeryvilleu, v Kaliforniji, izhod... ena, nič.
Pridi. Hodi. Poslušaj me.
Tvoja mama čaka pred motelom Glen Capri na North Plymouth Road.
-K njej greva. -Ne morem.
Lahko. Brez tebe ne bo šla.
Če ona ne gre, ne gre niti Charlie.
-Oče? -Poglej me.
Če Charlie ne bo šel, bodo prišli, nas našli,
ločili in to bo problem.
Zunaj sem parkiran. Vzemi moj avto. Pojdi.
Pojdi.
Zapuščeno prtljago bomo dali med izgubljene predmete.
G. Fox.
Živjo.
Pojdite z nama, prosim.
Sem aretiran?
Ne, če greste z nama.
Zakaj bi šel z vama, če nisem aretiran?
Razen...
Me vabita na zabavo?
-Prav, Allie... -Zdaj sem pa Allie?
-Kaj je z g. Foxom? -Prosim,
da prste prepletete za glavo.
-Zakaj? -Ker vas prosim.
-Seveda. Zakaj? -Storite to.
Sranje.
-Kam gremo? Kaj je? -Gospod...
Zakaj sem aretiran? Ali sem pridržan?
-Pomirite se. -Lahko grem?
Ne. Prepletite prste za glavo.
Zakaj?
Ker vam tako pravim.
Ne smete me preiskati. Nimate...
Na tla!
Ne grem na tla!
-Pustite me! -Paralizator!
Pojdimo.
Klinc ga gleda.
Zvila mi je gleženj.
Pred tremi dnevi...
Zato smo jo pridržali.
Oče!
Noter.
Drži se.
Prevod: Lidija P. Černi