Hvor fanden er jeg?
Hvor fører I os hen?
Margot?
Giv slip.
Margot?
Margot, er du der?
Margot, kan du høre mig?
Hvad er det for noget pis?
Du er Calaca, ikke?
Jeg er Allie. Du kender mig.
Ja, det siger du jo.
Hvor er Margot?
Hvor er min kone?
BASERET PÅ BOGEN AF PAUL THEROUX
-Hej. -Hvor var du?
Jeg var her.
Kors. Du skræmte livet af mig.
Altså, man kigger væk et øjeblik, og...
Lad være med det, Charlie.
Undskyld, jeg så bare på dem der.
Skal vi købe en?
Og gøre hvad med den?
Det ved jeg ikke.
Slippe dem fri eller...
De er opvokset i fangeskab.
De kan ikke klare sig i naturen.
De ved ikke, hvordan man undgår rovdyr.
Vi burde stadig give en af dem en chance.
Du er så skæv lige nu.
Kom, lad os gå.
-Foto? -Si.
Nej.
-Gør sådan. -Sådan?
Er de amerikanere?
Ja.
Jep.
Tingene tog en sær drejning.
Kan det være en narcomensaje?
Det er det nok ikke.
Hvad med de orange kasketter? Siger det dig noget?
Burde de det?
Det ved jeg ikke.
Jeg har bare
fulgt Allie og Margot til markedet derovre.
Og jeg skulle til at ordne sagerne, da de blev overfaldet af måske 20 fyre.
Alle med de kasketter. De her orange kasketter.
Er det ikke sært?
Det er et mysterium.
Du mistede dem uanset hvad, Bill.
Meget skidt.
Meget. Skidt.
Kontrakten står ved magt.
Find dem.
I dag.
Javel.
Kør.
Kom så.
Jo før vi får det gjort, des før kommer jeg hjem,
så jeg kan se America's Got Talent.
-Kører det stadig? -Fuck dig.
Hej, chef.
Ja, vi er tæt på.
Estelle lagde nogle brødkrummer ud til datteren, Dina.
Åh, ja. Vi er ret sikre på, det virker.
Er du ret sikker på det? Det er jeg ikke.
Nå...
Tror du mon på hekse?
Nej.
Der er en fyr ved navn Friedrich Spee.
Han troede heller ikke på hekse.
Han var vidne til inkvisitionen og passede sit.
Han så mange uskyldige kvinder blive tortureret.
Mange uskyldige kvinder undsagde andre uskyldige kvinder
for at slippe for torturen.
Vi har vidst i 400 år, at tortur ikke virker.
Hvorfor sker det så stadigvæk, tror du?
Det lader til... Jeg læste det på toilettet.
Til enhver tid
foregår der en form for tortur i halvdelen af verdens lande.
Det er 44 % af alle flygtningene til USA.
Jeg har oplevet det.
Og USA er ikke ligefrem pletfri.
Altså, efter 11. september
omdøbte de det til "udvidet forhør",
men vi ved alle, det bare er gammel vin på nye flasker.
Fuck. 58 % af amerikanerne er for det.
"Gør det." Ikke sandt?
Måske er det derfor, vi er de lykkeligste i verden.
Præcis.
Jeg henter os en kop te.
Fuck!
Hvor er den snothvalp?
Kom tilbage, Dina.
Dit land behøver dig.
Og kartellet venter på at skære dig i småbidder.
Helt ærligt, Estelle. Det er ikke sjovt.
Hvad?
Ingenting.
-Har jeg noget mellem tænderne? -Nej, dine tænder er fine.
Hvad er der så?
Hvor meget kan du huske, fra da du var lille?
Hvor lille?
Helt lille. Kan du huske det gamle hus?
Hvilket et?
Det første. Det med fjernsynet.
Nej. Hvorfor?
Ingen grund. Det er bare... Jeg ved ikke.
Jeg ville bare se,
om jeg kunne huske, at mor var gravid med dig, men kunne ikke.
Virker det sært?
Det ved jeg ikke. Du var ret lille.
Ja, men det virker sært, ikke?
Altså, jeg kan jo huske, at far rakte dig til mig.
Vent. Hvad? Far...
Far gjorde hvad? Rakte dig...
Ja.
Han sagde: "Vent lidt.
Du får kun en bror, hvis du lover at behandle ham pænt
og passe på ham
og lege med ham.
Det er et stort ansvar."
Jeg ville bare have dig.
Men, altså, jeg kan ikke... Helt ærligt.
Jeg kan ikke huske, at mor var gravid eller noget som helst.
Er det sært?
Det er ret sært, at du bliver ved med at spørge.
Bestil noget is eller sådan noget.
Jeg vil...
-Jeg skal på wc, okay? -Okay.
Nummer til Hjælpelinjen.
Familien Fox' hjælpelinje.
Hallo?
Dina? Dina Fox, er det dig?
Gudskelov. Jeg håbede, du ville ringe.
Jeg hedder Estelle Jones. Vi talte sammen tidligere.
Jeg var henne hos din kæreste, Josh.
Hør, lad være med at lægge på, okay?
Søde, læg ikke røret på igen.
Du har altså læst aviser, ikke?
Jeg beklager, du skulle opdage det sådan.
-Det skulle ikke være sådan. -Kors, Estelle.
Ti stille.
Hør.
Det, Allie og Margot gjorde, var forkert.
Det gjorde mange meget ondt. Meget ondt.
Men de havde god grund til det.
De ønskede en familie og børn, de kunne elske.
Og de elsker jer.
Men lige nu, søde, skal du fortælle mig, hvor de er.
Kan du gøre det?
Kan du fortælle mig, hvor Allie og Margot er?
Bare vent lidt.
Charlie er...
-Er han virkelig... -Nej.
Lyt til mig, Dina. Lyt til mig.
Den dreng er din bror på alle de væsentligste måder.
Bare ikke biologisk.
Hun er væk.
Hun ringer igen.
-Hvad er dit problem egentlig? -Hun er bare et barn.
Jeg fik lige den møgunges drømme til at gå i opfyldelse.
Hør, jeg vil ikke diskutere det.
Det er lortet at fortælle et barn i den alder sådan noget.
Hvordan gør vi ellers det, vi kom for at gøre,
uden at nogen lider skade?
Hun lider skade. Pigen gør.
Jeg taler ikke om hendes følelser.
Jeg taler om folk, der får skudskader.
-Jeg kan ikke lide det. -Jeg er ligeglad.
Endelig. Hvorfor gik der så længe?
Pis. Har du grædt?
Hvad? Nej, sgu.
Men du er en særling.
Kald mig ikke en særling, særling.
Her er regningen, unger.
Nå, lad os begynde forfra.
Der var en fyr...
...ved navn Alec Finn.
Miljøaktivist.
Det sagde han i hvert fald, at han hed.
Hvordan kan den samme Alec Finn
så senere vise sig at arbejde med sikkerhedstjenesten?
-"For." -Hvad?
Ikke "med". Du sagde "med". "For."
-Er der forskel? -Ja, stor forskel.
Nå, men så forklar mig lige forskellen.
Jeg startede virksomhed engang.
Enkeltmands. Drev den faktisk fra mit hus.
Jeg lod den opkøbe af nogle Silicon Valley-røvhuller,
der kom med en masse løfter.
Som du troede på?
Dig? Hr. Anti-finans her? Hr. Intet Logo.
Holdt op med at være pirat? Gik ind i søværnet?
Ingen sagde, jeg ikke var dum, vel?
Men jeg... Jeg troede faktisk på det.
Jeg troede faktisk, jeg kunne gøre noget godt.
-Hvad var det så? -En algoritme.
Som gjorde hvad?
Brugte klimaforandringsprognoser til at spore ændringer i fuglenes træk.
Hvad rager fugletræk regeringen?
Det ved jeg ikke. Pludselig havde de solgt mig til NSA,
og jeg kunne ikke afslå.
Hvad gjorde du så?
Jeg afslog.
Det er min idé, og de må ikke få den.
Jeg bestemmer, hvad den skal bruges til.
Hvor er den så nu?
I mit hoved. Jeg har slettet den alle andre steder.
Fuck dem.
Og pludselig...
Så er du her ti år senere på flugt i Mexico.
Udsender nødsignaler til gamle kammerater, som du vendte ryggen.
Søger tilflugt i Casa Roja.
-Ja. -Fremragende.
Nå, men så fortæl mig om Casa Roja.
Jeg håbede faktisk, du kunne fortælle mig om Casa Roja.
Nemlig. For jeg er Calaca. Casa Rojas portvogter.
-Præcis. -Du godeste, nej.
Nej, der er ingen Calaca. Ikke mere.
Hvad skete der med ham?
Den seneste døde. Hun døde.
Af hvad?
Af sine skader.
Generer det dig aldrig?
Hvilket?
Det hele.
At vokse op uden venner og sådan?
Det ved jeg ikke. Altså...
De fleste unge dyrker kedelige ting, så...
Jeg tænker ikke over det.
Tænker du ikke over, hvordan det kunne have været,
hvis mor og far var anderledes?
Hvordan anderledes?
Normale.
Nej. Det er ret sejt, ikke?
Vi prøver nogle sjove ting, så det er...
Det udligner det faktisk, ikke?
Vi bør gå tilbage.
Hvorfor?
Hvis mor og far blive sure.
Kom! Vi må gå.
Calaca44 var
bare et profilnavn for Casa Rojas grænsevagt, kan man vel sige.
Vi har haft kontrollen over det i lang tid.
Vi håbede, at sådan en som dig dukkede op.
Kontaktede os.
Måske hjalp os.
Hvem "os"? Hvad er I? MI6? FSB?
Det er uden betydning.
Lad os tale om Casa Roja.
Nå, hvad kan du fortælle om det?
Jeg har intet at sige.
Okay, vi kan forstå, det er en terroristenklave.
Et sikkert sted for selvudråbte afhoppere og voldelige aktivister.
Hvad... Her er mit spørgsmål:
Hvilken slags slet fyr er du, Allie,
når du søger tilflugt på sådan et sted?
Hvad?
Okay.
Lad os se, om det her løsner tungebåndet.
Hvor er hun?
-Ja? -Gør det.
Sig noget, din skide kujon!
Legen er forbi. Hold op.
Hold op.
Når jeg siger til.
-Lad hende være. -Fint.
Så fortæl mig alt, hvad du ved om Casa Roja.
Hvad skal jeg sige?
Hør, jeg har brug for, at du siger sandheden, Allie.
Jeg kan ikke fortælle noget, jeg ikke ved.
Okay. Hør her. Det er ikke mig, men dig, der dræber hende.
-Hvad skal jeg sige? Jeg... -Hvordan finder jeg Casa Roja?
Jeg aner intet om det.
-Skal jeg digte noget? -Nå.
Skal jeg lyve?
Ti.
Fint. Jeg kan godt lyve.
-Ni. -Vejen dertil?
Drej til højre ved anden stjerne,
-og følg den gule stenvej. -Otte.
Der er lemonadespringvand,
-og fugle kvidrer. -Syv.
-Amelia Earhart er der... -Fuck dig, Allie. Fem.
Gift med D.B. Cooper. De har ni børn.
-Fire. -Hvad skal jeg sige?
-Tre. -Kom nu, Allie.
-Jeg ved det ikke! -To.
Skal jeg i vandet for at se, om jeg flyder, og ellers brændes?
En, sidste chance, Allie.
For helvede, Allie!
Allie!
Margot, luk øjnene. Luk dem helt!
-Sig det, narrøv. Nu. -Undskyld, skat.
Jeg elsker dig.
-Gør det. -Allie, for fanden!
Undskyld, elskede!
Isela sagde, vi kunne stole på dig.
Jeg må sige, at jeg var dybt uenig.
Jeg var helt overbevist om, at du var regeringens mand.
Men altså, du havde ret.
Jeg er Calaca.
Jeres billet til Casa Roja.
Så lad os finde kammertonen igen, ikke?
Hør.
Vi ses indenfor.
Hallo?
Dina?
Hvad skal jeg gøre?
Hør! Sådan er du ikke.
Og dig?
Den, de gjorde mig til.
Helt ærligt, se på mig.
Jeg var miljøadvokat, for fanden.
Boede i Westwood. Havde en Tesla.
Og en motionscykel, jeg aldrig brugte.
Vi har et godt sted, Allie, og det vil vi beskytte.
Så byg en mur.
Jeg er muren.
Mine folk følger børnene.
De hygger sig rigtigt i byen.
Men de fører os tilbage til deres forældre
så sikkert som amen i kirken.
Margot!
Skat!
Margot!
Vi gjorde det.
Vi er inde.
Lige over grænsen. Sydpå.
Guatemala.
Det er Guatemala.
Det bliver et eventyr.
Hvor skal du hen?
Her er kun os. De kørte.
Din forpulede stodder.
Kom nu, skat.
Det var et spil.
Jeg vidste, det var pis. En bizar grænsekontrol.
Det kunne ses på miles afstand.
Og du overvejede ikke,
at min hjerne kunne være endt på gulvet?
Nej.
-Ikke et øjeblik? -Nej.
Altså...
Jo, et kort øjeblik.
Men jeg vidste, de ikke ville gøre det.
Du virkede ikke så sikker.
Selvfølgelig ikke, for det skulle virke ægte.
De skulle vide, de kunne stole på mig. Os. De skulle stole på os.
Det virkede jo.
Hør.
Guatemala.
Bedre end Mexico. Det bliver skønt.
Nej.
Det bliver ikke skønt.
For det gør det aldrig.
Du lover og lover, men holder aldrig ord.
Og det er min skyld. Jeg lader dig gøre det.
Vi ved begge hvorfor.
Men det er slut nu. Det er forbi.
Margot, kom nu.
Har I lidt småpenge?
Det er dem.
Lad os vække børnene i nat. Vi tager sydpå.
Måske stopper vi ved havet på vejen, ikke?
Hvad? Børnene har aldrig set stranden.
Lad os gøre noget normalt et øjeblik.
Ja. Få et pusterum. Riste skumfiduser.
Hvad?
Vi fandt dem. På Hotel Isabel.
Sørg for, de bliver der, til mine drenge når frem.
Forstået.
Lad os smutte.
Hvem er I?
Allie og Margot, I må følge med os med det samme.
Kom.
Hvordan fandt I os?
Charlie?
Det er okay. Hjælp mig med at forstå det.
Jeg forstår det ikke.
Det er ikke sandt.
Allie, det er lige meget. Du og din familie må følge med os.
Kartellet er på vej efter dig.
Der er andre amerikanere hos dem.
Tak.
Vi kommer for sent.
Amerika kom først.
Bill.
Har du hørt om passer à la mandoline?
Det tror jeg ikke.
Det er en gammel fransk-marokkansk torturmetode.
En mandolinstreng blev trukket op mellem lårene
og skar testiklerne over.
Forstået.
Jeg vil have ham i live. Faren.
Dræb de andre om nødvendigt.
-Er I alene? -Lige nu og her, ja.
Bare os.
Og kartellet, så hvis I vil komme med os, tak.
Far?
-Det skal nok gå. -Faktisk ikke.
-Du gør dem bange. -Godt. Vi skal alle være bange nu.
-Så lad os gå. -Det sker ikke.
I har intet af miste her.
Udsætter I jer for fare på grund af os?
Skal vi alle seks tage til grænsen med kartellet i hælene?
Vi har to børn.
Deres ben er halvt så lange som vores.
De bliver matte i knæene af at købe ind.
Tror I, jeres...
...jeres chef vil belønne jer
for at få os alle slagtet? Seriøst.
Fortæl dem, vi var væk, da I nåede frem.
I fandt os ikke. Tag hjem. Hold jer i sikkerhed.
I guder, far. Hold nu mund, og lad os gå!
-Jeg henter hende. -Nej, ikke dig.
Hun er bange.
Enten går alle, eller også går ingen.
Sæt dig.
Dina.
Dina. Du er ikke i sikkerhed alene.
Dina.
Bliv her.
Lås dig inde på badeværelset.
Se, hvad I har gjort! Hvorfor fanden det?
Hvem helvede er I?
Kom nu.
Stop. Hold op!
Stop. Hvad fanden er meningen?
-Allie! -Hvem fanden er du?
-Ud derfra! Afsted! -Han kan ikke skyde mig.
Han kan ikke skyde.
Afsted. Løb.
Der er helt sikkert flere på vej.
Få nu fart på.
-Charlie, ned! -Panserne kommer.
Det er panserne, vi skal frygte lige nu.
Hvad gør vi?
Vi må væk fra dem.
-Folkens. -Kom nu.
-Pis. Her. -Giv mig den.
-Afsted. -Kom så.
Fuck!
Jeg fik den. Far.
Mor, far. Kom.
Gå nu ud og find dem!
-Vent. Tilbage! -Pis.
Afsted.
Kom så. Afsted.
Vent, folkens. Her.
Kom så.
Tekster af: Pia C. Hvid