Kde to sakra jsem?
Kam nás to vedete?
Margot?
Sakra, nechte mě.
Margot?
Margot, jsi tam?
Margot, slyšíš mě?
Co je to za hovadinu?
Ty jsi Calaca, že?
Já jsem Allie. Znáš mě.
No, tvrdíte to.
Kde je Margot?
Kde je moje žena?
Pobřeží moskytů
NA MOTIVY KNIHY PAULA THEROUXE
- Čau. - Kdes byl?
Byl jsem tady.
Ach bože. Vyděsils mě.
Na vteřinu se otočím a…
To už nedělej, Charlie.
Promiň, jen jsem se koukal na tyhle potvůrky.
Nekoupíme si jednoho?
Na co?
To nevím, třeba…
…ho pustíme nebo…
Vyrostli v zajetí.
Na svobodě by neuměli přežít.
Neuměli by utéct predátorům.
Ale měli bychom jednomu dát šanci.
Ty jseš fakt sjetej.
Pojď. Půjdeme.
- Fotku? - Sí.
Ne.
- Takhle. - Tak?
Američani?
Jo.
Tak jo.
Nečekaně se to vyvinulo.
Není to náhodou narcomensaje?
Ne, asi ne.
A co oranžový čepice? Znamenají pro vás něco?
A měly by?
Nevím.
Jde o to,
že jsem sledoval Allieho a Margot tam na ten trh.
A než jsem se dostal k věci, vrhlo se na ně asi 20 chlapů.
Všichni v kšiltovkách. V takových oranžových.
No, není to divné?
Je to záhada, určitě.
Každopádně jste je ztratil, Bille.
Moc špatné…
Moc. Špatné.
Dohoda pořád platí.
Najděte je.
Dnes.
Provedu.
Jedeme.
No tak.
Čím dřív to vyřídíme, tím dřív můžeme jet domů
koukat na Amerika má talent.
- To ještě běží? - Jdi někam.
Nazdar, šéfe.
Jo, už jsme blízko.
Estelle rozházela pár drobečků pro tu dceru, Dinu.
No, jo. Myslíme si, že to vyjde.
Myslíš si, že to vyjde? Protože já ne.
Takže…
Věříte na čarodějnice?
Ne.
Chlap jménem Friedrich Spee
na čarodějnice taky nevěřil.
Byl svědkem inkvizice. Viděl hodně nevinných žen na mučidlech.
Viděl, jak hodně nevinných žen udalo jiné nevinné, jen aby mučení přestalo.
Už 400 let víme, že mučení nefunguje.
Tak proč se pořád používá, co myslíte?
Očividně… Tohle jsem se dočetl na záchodě.
V každý okamžik
se nějaké mučení odehrává v půlce zemí na světě.
To je 44 % ze všech uprchlíků v USA.
Já jsem to zažil.
A není to tak, že by USA měly čistý ruce.
Po 9. září to samozřejmě
přejmenovali na „vylepšené vyšetřování“,
ale všichni jsme věděli, že to je stejná kniha v jiným obale.
Sakra. Souhlasilo 58 % Američanů.
„Just do it. Prostě to udělej.“ Že?
Možná proto jsme nejšťastnější na Zemi.
Přesně.
Přinesu nám šálek čaje.
Sakra!
Kde je ta holka usoplená?
Vrať se, Dino.
Tvá země tě potřebuje.
A kartel tě chce rozsekat na padrť.
Ale no tak, Estelle. To není vtipný.
Co?
Nic.
- Mám něco v zubech nebo… - Ne, zuby máš v pořádku.
Tak co?
Kolik si toho pamatuješ z doby, kdys byl malý?
Jak moc malý?
Hodně malý. Pamatuješ si starý dům?
Který?
Ten první. Ten s televizí.
Ne. Proč?
Jen tak. Prostě… nevím.
Snažila jsem se si vzpomenout, jak s tebou byla máma těhotná, ale nešlo mi to.
Není to divný?
To nevím. Bylas malá.
Jo, ale je to zvláštní, ne?
Pamatuju si, jak mi tě táta podal.
Počkej. Co? Táta…
Co udělal táta? Podal ti…
Jo.
A řekl: „Moment.
Bráchu dostaneš, jen když slíbíš, že na něj budeš hodná
a že se o něj budeš starat
a hrát si s ním.
Je to velká zodpovědnost.“
Já na to: „Dej.“
Ale já si ne… Teda.
Nepamatuju si, že by máma byla těhotná nebo tak.
Je to divný?
Spíš je divný, že se na to furt ptáš.
Hele, dej si zmrzlinu nebo tak něco.
Já půjdu…
- Musím na záchod. Dobře? - Tak jo.
Linka pomoci.
Linka pomoci Foxovým.
Haló?
Dino? Dino Foxová, jsi to ty?
Díky bohu. Doufala jsem, že zavoláš.
Estelle Jonesová. Už jsme spolu mluvily.
Byla jsem u tvého přítele, u Joshe.
Prosím zůstaň na telefonu, dobře?
Prosím, nezavěs zase.
Asi jsi četla noviny, že?
Mrzí mě, žes to zjistila takhle.
- Tak to být nemělo. - Ježiš, Estelle.
Zmlkni.
Poslyš. To, co Allie s Margot udělali, bylo špatný.
A způsobilo to hodně bolesti.
Ale měli dobrý důvod.
Chtěli mít rodinu. Chtěli dát lásku dětem.
A milujou vás.
Zlato, teď ale potřebuju, abys mi řekla, kde jsou.
Můžeš to udělat? Řekneš mi, kde Allieho a Margot najdu?
Prostě počkejte.
Charlie je…
- Je ve skutečnosti… - Ne.
Poslouchej, Dino. Poslouchej.
Je to tvůj brácha ve všech důležitých ohledech.
Jen ne biologicky.
Zavěsila.
Však ona ještě zavolá.
- O co ti jde? - Je to jen dítě.
Ale no tak. Právě jsem tomu spratkovi splnila sny.
O tom se hádat nebudu.
Je pěkně hnusný to říct dítěti v tomhle věku. Hnusný.
Jak to chceš jinak udělat bez něčího zranění?
Ta holka je zraněná.
Nemluvím o pocitech té holky.
Mluvím o lítajících kulkách.
- Mně se to nelíbí. - A mně je to jedno.
Konečně. Proč ti to tak trvalo?
A sakra. Tys brečela?
Co? Ne. Ježiš.
Ty jsi fakt divná.
Neříkej, že jsem divná, ty podivíne.
Děcka, tady máte účet.
Tak ještě jednou.
Byl jednou jeden chlápek…
…jménem Alec Finn.
Ekologický aktivista.
Aspoň to o sobě lidem tvrdil.
Takže jak to, že tenhle Alec Finn
najednou později pracoval s Národní bezpečnostní agenturou?
- „Pro.“ - Co?
Ne „s“. Řekl jsi „s“. „Pro.“
- A v tom je rozdíl? - Ano, velký.
No tak mi to vysvětlete, ten „rozdíl“.
Míval jsem start-up.
Dělal jsem na tom sám. Vlastně jsem na tom dělal z domova.
Prodal jsem to jedněm kreténům ze Silicon Valley,
co se objevili se spoustou slibů.
A vy jste jim věřil?
Vy? Pan odpůrce korporátů? Pan „hlavně žádný logo“.
- Pirátství jste vyměnil za námořnictvo? - Nikdo neřekl, že jsem nebyl hloupej.
Ale já tomu vážně věřil.
Myslel jsem si, že můžu konat dobro ve světě.
- Co to bylo? - Algoritmus.
Na co?
Používal projekce klimatických změn na sledování vzorců ptačí migrace.
Proč se vláda zajímá o migraci ptáků?
Nevím. Mrknutím oka mě lanařili do NSA, dali mi neodolatelnou nabídku.
A co jste udělal?
Odmítnul jsem.
Protože to je můj nápad a oni ho nedostanou.
Já rozhodnu o tom, na co se použije.
A kde je teď?
V mojí hlavě. Smazal jsem ho z povrchu zemskýho.
Do hajzlu s nima.
A najednou…
Po deseti letech jste tady, na útěku v Mexiku.
Posíláte nouzový signály starým přátelům, ke kterým jste se otočil zády.
Hledáte útočiště v Casa Roja.
- Ano. - Výborně.
No tak mi o Casa Roja něco řekněte.
Doufal jsem, že mi o Casa Roja povíš něco ty.
No jasně. Protože jsem Calaca, vrátný z Casa Roja.
- Přesně tak. - Ach bože. Ne.
Ne, Calaca neexistuje. Už není.
A co se mu stalo?
No, ten poslední zemřel. Ona zemřela.
Na co?
Na svá zranění.
Nemáš toho někdy po krk?
Čeho?
Všeho.
Vyrůstání bez kamarádů.
Nevím. Teda…
…většina dětí jen dělá blbosti, takže…
Ani o tom nepřemýšlím.
Takže nikdy nepřemýšlíš o tom, jaký by to bylo,
kdyby máma s tátou byli jiný?
Jak jiný?
Normální.
Ne. Myslím, že je to hustý.
Děláme zábavný věci, takže…
…se to vyvažuje, ne?
Měli bychom se vrátit.
Proč?
Aby se rodiče nenaštvali.
Hej! Je čas jít.
Víte, Calaca44 byl…
…byl jen nástroj, který používala hraniční stráž z Casa Roja.
Už vyčkáváme pěkně dlouho.
Doufáme, že se objeví někdo jako vy.
Kontaktuje nás.
Možná nám pomůže.
Kdo je „my“? Jste snad MI6? Federální služba bezpečnosti?
No, pokračujme.
Promluvíme si o Casa Roja.
Pokračujte, co mi můžete říct?
Já nic nevím.
No, my víme, že to je nějaká teroristická enkláva.
Úkryt pro samozvané disidenty a násilné radikály.
Takže co… Mám otázku.
Co za zlýho hombre jste, Allie,
že hledáte útočiště na takovým místě?
Tak jo.
Možná vám tohle rozváže jazyk.
Kde je?
- Jo? - Jdi na to.
Řekni něco, zbabělče!
Konec. Už dost.
To stačí.
Až ti řeknu.
- Nechte ji být. - Dobře.
Tak mi řekni všechno, co víš o Casa Roja.
Nevím, co mám říct!
Poslyš. Potřebuju, abys mi řekl pravdu, Allie.
Nemůžu ti říct něco, co nevím.
Jasně. Aby bylo jasno. To ty tu ženu zabiješ.
- Co chceš, abych řekl? Já… - Řekni mi, jak najdu Casa Roja.
Já nic nevím.
- Mám si snad něco vymyslet? - Tak.
Mám snad lhát?
Deset.
Fajn. Budu lhát.
- Devět. - Kudy tam?
U druhé hvězdy doprava,
- po žluté cihlové cestě. - Osm.
- Mají tam fontánky limonády a ptačí zpěv. - Sedm.
- Je tam Amelia Earhart… - Sakra. Pět.
S D.B. Cooperem mají devět dětí.
- Čtyři. - Co mám říct?
- Tři. - Tak Allie.
- Já nevím! - Dva.
Zkusíte, jestli plavu na vodě, a jinak mě spálíte?
Jedna. Poslední šance, Allie.
Allie, sakra!
Allie!
Margot, zavři oči. Zavři je!
- Řekni to, hajzle. - Promiň, lásko.
Miluju tě!
- Teď. - Allie, sakra!
Margot, promiň, lásko!
Isela mi řekla, že ti můžeme věřit.
Na rovinu, já s ní hned nesouhlasil.
Měl jsem tě za spojence vlády, byl bych za to dal krk.
Ale měls pravdu hned napoprvý.
Jsem Calaca.
Váš lístek do Casa Roja.
Tak zklidníme hormon, jo?
Hele.
Potkáme se uvnitř.
Haló?
Dino?
Tak co mám dělat?
Hej! Nejsi ten typ.
A ty?
To ze mě udělali.
Koukni se na mě.
Bože, býval jsem ekologický právník.
Bydlel jsem ve Westwoodu. Měl auto Tesla.
A rotoped, co jsem nepoužíval.
Máme to tam dobrý, Allie. Jen to chceme ochránit.
Tak postavte zeď.
Já jsem ta zeď.
Moji lidi sledujou ty děti.
Pěkně si užívají dne.
Ale zavedou nás zpátky ke svým rodičům,
tím jsem si naprosto jistý.
Margot!
Zlato!
Margot!
Zvládli jsme to.
Jsme uvnitř.
Je to hned za hranicí. Na jihu.
V Guatemale.
Je to v Guatemale.
Bude to dobrodružství.
Kam jdeš?
Jsme tu jen my. Odjeli.
Ty zasranej hajzle.
Lásko, no tak.
Hrál jsem to na ně.
Věděl jsem, že to je blbost. Bizarní hraniční kontrola. Bylo to jasný.
To tě ani na chvíli nenapadlo, že můj mozek mohl skončit všude po zemi?
Ne.
- Ani na chvilku? - Ne.
Teda…
Na chvíli samozřejmě jo.
Ale věděl jsem, že ti neublíží.
Nevypadalo to tak.
Jasně, musel jsem to trochu prodat.
Museli pochopit, že mi můžou věřit. Nám, museli nám uvěřit.
Fungovalo to, ne?
Hele.
Guatemala.
To je lepší než Mexiko. Bude to skvělý.
Ne.
Nebude to skvělý.
Protože to nikdy není.
Pořád jen slibuješ a slibuješ, ale nestane se to.
Je to moje vina, protože ti to dovolím.
Oba víme proč.
Ale už to tak dál nejde. S tím je konec.
Margot. No tak.
Nemáte drobný?
To jsou oni.
Vzbudíme dnes v noci děti. Zamíříme na jih.
Cestou se možná stavíme u oceánu.
Co? Děti nikdy neviděly pláž.
Budeme pět minut dělat něco normálního. Jo. Odpočineme si. Uděláme táborák.
Co?
Našli jsme je. Jsou v hotelu Isabel.
Zajistěte, ať nikdo neodejde, než tam dorazí moji muži.
Zařídím to.
Jdeme.
Kdo jste?
Allie a Margot, musíte jít hned s námi.
Prosím.
Jak jste nás našli?
Charlie?
To je v pořádku. Zlato, vysvětli mi to.
Nerozumím tomu.
To není pravda.
Allie, není to důležité. Musíte jít všichni s námi.
Jde po vás kartel.
Jsou s nimi další Američani.
Děkuju.
Přišli jsme pozdě.
Amerika nás předběhla.
Bille.
Už jste slyšel o passer à la mandoline?
Neslyšel.
Byla to stará francouzsko-marocká metoda mučení.
Natáhli ocelovou strunu mandolíny mezi stehna
a rozpůlili pomocí ní varlata.
Rozumím.
Toho muže chci živého. Toho otce.
Ostatní můžete zabít.
- Jste sami? - V tuto chvíli ano.
Jsme tu jen my.
A kartel, tak raději pojďte prosím s námi.
Tati?
- Dobrý. Bude to fajn. - Nebude.
- Děsíte je. - Dobře. Měli bychom se bát všichni.
- Pusťte nás. - Ani omylem.
Vás se to netýká.
Zraní vás jen kvůli nám?
Chcete se v šesti vláčet k hranici s kartelem za zády?
Máme tu dvě děti.
Mají krátký nohy. Bolí je, i když jdou jen do sámošky.
Myslíte si, že vám váš šéf dá metál za to,
že nás rozsekají na kusy? No tak.
Prostě jim řekněte, že jsme už byli pryč, když jste přišli.
Nenašli jste nás. Běžte domů. Zůstaňte v bezpečí.
Ježiš, tati. Buď zticha a pojď!
- Zajdu pro ni. - Vy ne.
Bojí se.
Půjdeme všichni spolu, nebo vůbec.
Sedněte si.
Dino.
Dino, sama nejsi v bezpečí.
Dino.
Počkejte tady.
Zamkni se v koupelně.
Co jste to udělal? Kdo jste?
Kdo sakra jste?
Pojď.
Přestaňte!
Přestaňte. K čemu to sakra bylo?
- Allie! - Kdo sakra jste?
- Pryč! Honem! - Mě nezastřelí.
Nemůže střílet.
Jdeme. Utíkej.
Určitě za ním přijdou další lidi.
No tak, rychle sem.
- Charlie, dolů! - Jedou policajti.
Chlapče, to těch poldů se musíme bát.
Co budeme dělat?
Utečeme pryč.
- Hej. - Jdeme.
- A sakra. Tudy. - Dej mi to.
- Jděte. - No tak.
Sakra!
Šlo to. Tati.
Mami, tati. Pojďte.
Běžte je hledat!
- Počkat, zpátky! - Sakra.
Jdi.
Běž.
Jdi.
Pojďte. Jdeme.
Počkejte. Tady.
Pojďte.
Překlad titulků: Veronika Ageiwa