Po novelah Marcela Aymeja
DrSi predstavlja NEBESA
Ne teci. Lačna boš.
V šoli so rekli, da nimam "air spikiov", ker sem smrdljiva begunka,
in da se moram kurbati za "air spike".
Pa se kurbaj. To ne bo najhuje, kar nas je doletelo.
Stojan, ne obljubljaj ji stvari, ki jih ne moreš dati.
Očka, ni pomembno.
Koliko stanejo te …
Sto deset mark.
Jasnovidni Ljubiša. –Zdaj pa tiho.
Tega ne morem obljubiti.
Ni ti treba. –Tiho, otrok.
Na voki toki vas bom dal, Dobrila,
da bomo slišali vašo zgodbo.
Greva do delavnice.
Hlačne nogavice mi izginjajo. Tri čistilke sem odpustila, a zaman.
Niso krive čistilke.
Imate demona Azazela, specializiran je za nogavice.
Najprej ukrade nogavice,
potem mogoče še vašo dušo.
Kot bi bili doma.
Vodnjak je bil malo bolj na levo.
Stojan, čarovnik si.
Kot bi bila tam.
Kot ne bi vsega požgali do tal.
V kopalnico moram.
Tvoj oče je predober za ta svet.
Moj oče je bil komunist.
Zaklal ga bom, bog mi pomagaj.
Še nisi našel službe?
Lepo se uredi.
Beguncev nihče ne najame.
Še tepli so te, vidim.
Odpri vrata, jebenti! Otroka moram umiti.
Pizda!
GREH
Stojan …
Se ti je končno zmešalo?
Težave imam …
Snemi kapo.
Kaj je to … sranje na tvoji glavi?
To sem videl v stripih. Radioaktiven je.
Nehaj.
Nocoj se je pojavil.
Pojavil? To ni mozolj.
Kaj bodo rekli ljudje? –Kaj lahko rečejo?
Minilo bo.
S tem bi lahko šel na televizijo.
Jezik za zobe!
Takoj zjutraj greš k zdravniku.
Brez zdravstvenega zavarovanja?
Proč pojdi, mogoče je virus.
Lahko pozdraviš to radio …
Zakaj bi to pozdravili? Pristaja mu.
Utihni. Zapri oči.
Nič skupnega nimava. Nikoli nisem hodil v cerkev.
Komunist sem.
In tudi vaši popi mi nikoli niso bili všeč.
Kapa? V božjem templju?
Konec je blizu. Konec je blizu.
Vi svetniki ste si gotovo nekako zaslužili, da ste tu.
Kaj pa jaz?
Sveti človek! Sveti človek!
Dovoli, da ti poljubim roko.
Z nekom ste me zamenjali.
Ste sveti Janez? –Stojan sem.
Oditi moram.
Sveti Janez! Sveti Janez!
Štirinajst, osem, devet …
Dve, tri …
Kaj si zdaj naredil?
Sveti Janez, odpri!
Umakni se.
Kaj hočeš?
Odloži ikono.
Usmili se me. Bolna sem.
Sveti Janez.
Ozdravi me, prosim.
Jebač babic. –Kaj pa govoriš?
Stojan je najboljši človek, kar jih poznam.
Gospa! Nada!
Ženska je to izgubila. Vrniva ji.
Vrniva?
Si nor?
Poglej, kaj si naredil.
Oprosti, Nada.
Kaj buljite?
Greva domov.
Za "air spikes", sveti človek.
Pri miru bodi.
V oči mi gre. –Tiho.
Na televiziji so rekli, da to očisti vse.
Kaj nas je doletelo.
Najprej so nam neverniki vse požgali.
Zdaj pa ta bolezen.
Daj mi brisačo, Nada. –Skloni se.
Peče me. Vroče je!
Je kaj pobledelo?
Žari kot Las Vegas.
Mogoče si samo prah odstranila.
Oči me pečejo!
Ljudje govorijo.
Brisačo, prosim.
Peče me.
Kar naj. Prekleti kurci.
Pravi, da ste mogoče kužni.
Pišejo peticijo za vašo izselitev.
Kaj je?
Kaj hočete? Poberite se!
Pizduni.
Si mogoče pomislila, da je to darilo?
Darilo? Za komunističnega kretena?
Še otroka nisem smela nesti h krstu.
Mogoče je vsemogočni naredil napako.
To je bogokletno.
Stojan je dober človek.
In kam nas je to pripeljalo?
Ampak imam načrt.
Daj denar! –Nimam ga.
Videla sem, da si ga vzela.
Nehaj! Moj je!
Očka, pomagaj!
Sovražim te, čarovnica!
Kot na televiziji, jebenti.
Še boljše.
Ne skruni božjega imena. Ne vidiš, da je to božje delo? Vstopi.
To je neizpodbiten dokaz božje milosti.
Veseli se. Veseli se!
Kaj, če ta božja milost komu ni všeč?
To je zelo slabo.
Reši in obvaruj, reši in obvaruj.
Na televizij sem videla, kaj naredite z nogavicami.
In demon … Azazel …
Glede nogavic drži.
Ampak to je veliko bolj zapleteno.
Kaj bomo naredili?
Zribala sem ga s čistili, a ne pomaga.
Res ne. Ampak še bo.
Greh. –Prosim?
Rekel sem …
Zapeljati ga morate v greh.
Ima kakšno razvado?
Moj Stojan še kadi ne.
Res? Alkohol pije?
Ne.
Škoda.
Lahko začneta z majhnimi grehi.
Požrešnostjo. Dober zanesljiv greh.
Primeren za ta konec sveta.
Tako kot lenoba.
Zavist. Majhen eleganten greh.
Lenoba, zavist … –Požrešnost.
Lahko je kombinacija.
Dva manjša greha skupaj.
To je koktajl.
Trije srednji grehi hkrati
so kot en velik greh.
Je tvoja prijateljica tu poročena?
Mož je padel v vojni leta 1992.
Moje sožalje.
Bi lahko pomagala?
Malo spodbude potrebuje.
Kaj pravi?
Dober dan. –Hudič.
Danes prodajata po 3,10. Jasno? –Ja.
Hej, Stojan …
Slišal sem, da iščeš službo.
Pridi. Naj ti pokukam pod kapo.
Pojdi, Stojan.
Križana jebena gora …
Poberita se!
Si zdaj svetnik ali kaj?
Lahko s tem kaj počneš ali imaš to kar tako?
Kar tako.
Uporabiva to za prodajo goriva.
Če ga bo prodajal svetnik, bo za ljudi brezmadežno.
Kaj praviš?
Tega ne morem, Rajko.
Jebeš tak svetniški sij.
Pridi sem.
To je romunsko rumeno.
Mešaš ga z vodo, 2: 8.
Nihče ne bo zaposlil bolnega človeka.
Ampak zdravilo imam.
Kaj praznujeva? Sem pozabil na kakšno obletnico?
Ne zajebavaj. Za to zdravilo sem dala sto mark.
Primi se za nos in popij.
To je najmanjši greh.
Veliko je hujših.
Vem.
Sosed Mladja vsak dan pretepa hčerko in ženo.
Sladžana iz barake 5B prodaja svoje telo.
Rajko pa prodaja bencin, pomešan z vodo.
Midva pa sva normalna človeka, Nada.
Normalna? Poglej, v kaj si se spremenil.
Domačini naju gledajo, kot bi bila begunca ali cigana.
Za cigane sva pa kot črnca.
Popij!
Daj.
Jebeš to!
Oprosti, Nada. Ne vem, kaj me je popadlo.
Ne opravičuj se. Lepo delaš.
Daj no, popij.
Daj no.
Tako …
Kot bi baraba malo mežikal. Kot da mu ni všeč.
Na pravi poti sva, Stojan.
Moja Nada. Nada … Rad te imam.
Tu bo še veliko dela.
Nada, nehaj. Lepo te prosim. –Zakaj ne?
Nemške marke?
Policaji! Beži!
To si namenila Juliji za poročno darilo.
Greh je. –Seveda.
Vidiš? Tu imaš!
Devize. Dobra menjava.
Pridite.
Prekleto tihotapljeno gorivo. Bog, odpusti mi.
Sin … Rabiš devize?
Profesor. Lahko greva na pavzo?
Pojdita, otroka. –Hvala.
Imaš ogenj, čudak?
Lepo je, ne?
Plačaš 10 tisoč mark in postaneš svetnik.
Lep obraz imaš. Svetniški.
Nekaj tvojega imam.
Kaj, če bi ti to …
… vzel nazaj?
Sploh ne vem, ali si tu.
Ali obstajaš?
Učili so me, da so si te izmislili.
Da bi ljudi lažje ohranili nevedne.
Če bi me zdaj videli kolegi
iz vojaške baze, da nosim svetniški sij, bi rekli …
Stojanu se je zmešalo zaradi vojne.
Kolikokrat sem kritiziral Nado, ker je hodila v cerkev,
jaz pa sem bil v partiji.
To ni prav.
A nikoli ji nisem preprečil. Samo v vednost.
Lepo sva živela.
Do zdaj.
Bojim se, da me bo pustila.
Zaradi tega.
In najraje na svetu jo imam.
Skoči noter.
Kaj misliš, da delaš?
Vojaška vaja številka osem.
Kot jo delam že 30 let.
Me zajevabaš?
Me zajebavaš?
Lepo sva naredila načrt, ti pa boš vse uničil.
Kaj naj naredim? –Žri in lenari.
Je to pretežko? Pretežko za ljubezen, jebenti?
Glej v mercedes tistega gnoja, da mu boš zavidal.
Glej ga, merdžota.
Kdo si lahko privošči tak avto?
Samo …
Tat.
Upam …
Upam, da te …
Da te bodo pokopali v tem avtu.
Nada! Steklo mi je!
Ti kar jej.
Pusti vilice. S prsti je slajše.
Dajmo.
Tako.
Tako je.
Jebenti, sij.
Kaj je? Kaj gledate?
Poberite se!
Zdaj še bolj sije.
Kot jebena krona.
Daj, ljubezen. Papaj.
Kje imaš poročni prstan? –Na mizi.
Dol mi visi za rože.
Ko boš končal, se vrni za mizo.
Na vrsti si.
Ti kar delaj.
Prekleta mularija.
V moji vasi so popi takole žrli, pa so božji ljudje.
Pohiti. –Mogoče to ni tak greh.
Dobro se je poredil, z njim pa sij.
Moje uboge kure, koliko jajc je šlo v kurec.
Sveti Janez, dotakni se me.
Pozdravi me. –Denar.
Na. –50 mark?
Mogoče vsemogočni ni naredil napake.
Pozdravljena.
Zdaj pa črta. –To ni moj ati.
Seveda je. –Hvala, sveti Janez.
Sosed, posel je stekel, ne?
Dobil te bom, jebenti. –Poberite se!
Jutri bi ocvrte bučke in ocvrte zrezke.
Pokrij si glavo, zaradi tega čuda ne morem spati.
Ne pozabi na ocvrte bučke.
Pa tudi slivove cmoke bi.
Glej tega svetega klica. Sveti se kot reklama.
Nehaj, jebenti!
Od vaju sem dobil uši.
Prekleti begunci. Vidiš v kakšnem svinjaku živim?
Kaj je narobe z mano?
Kaj mi delaš?
Poglej se, senca sebe si.
Stojan pa je čisto prerojen.
A vse je zaman. –Zaman.
Dober dan, g. minister.
Prekleti pizdun. –Nehaj, prosim.
Jaz sem te priporočila. Službo bom izgubila.
Borka …
Mi lahko posodiš 200 milijonov? Vse sem porabila za hrano.
Oprosti. Veš, koliko stanejo zdravila za mamo.
Pokojnina je samo milijardo, 300 milijonov in 222 tisoč dinarjev.
Ja, težko je brez moškega.
Ne prosi me tega, greh je.
Seveda je. Največji.
Največji.
Nada, kako naj pred mamo?
Saj ne govori. –Razume pa vse.
Kdo to pravi?
Poglej.
Mama, zamiži, kot da spiš.
Vidiš?
Kaj je z vama?
Kaj čakata? Slecita se.
Nada, kaj če bi šla ven?
Mama jo lahko gleda, najboljša prijateljica pa ne.
Moram biti tu, da vaju ne zanese.
Kako to misliš? –Da ne bosta pretiravala.
Borka, lezi, noge daj narazen.
Kaj čakaš? Skoči na sosedo.
Umakni se malo.
Borka, ti je udobno?
V redu bo. Ne skrbi.
Nada, pojdi ven.
Treščil te bom, spelji se!
Prav.
Žal mi je, Borka.
Ni problema. Samo svoje opravi.
Ne morem.
Mogoče potrebuje čas.
Kaj mi delaš, Stojan? Nisem iz kamna.
Za eno jebanje sem te prosila. Je tako težko?
Dala sem ti hrano, pijačo, še najboljšo prijateljico.
Vsemogočni vse vidi.
Priznaj, vse delaš preko kurca, gnoj leni!
Kaj? Še udariti ne znaš pošteno, mevža!
Ni v redu. Močneje, močneje!
Ni dobro. Še enkrat, močneje!
Udari mene. Mogoče bo pomagalo.
V redu bo.
Spet bo stari ati, ko bo ozdravel.
Gorel boš v peklu, prasec pijani.
V redu …
Jebenti.
21, 22, 23 …
Kje je tvoj "bum", prekleto?
Jebenti!
Ne boš se več zajebaval z mano.
Ne, ne boš.
Zdaj boš videl, izginil boš.
Še vedno nočeš?
Nočeš?
Kako se bova zmenila?
Kdo je močnejši?
Borka!
Odpri!
Stojan?
Adijo, mati.
Stojan, ja!
Mojbog!
Svetilko potrebujeva.
Bomo videli, kako se boš zdaj važil z merdžotom.
Takole.
Borka!
Vidiš? Trudim se.
Vprašaj Borko.
Lahko verjameš, kaj so mi kreteni sinoči naredili?
Sladkor so mi stresli v bencin.
Veš …
Nisi sinoči videl nič sumljivega okrog avta?
Ne skrbi, Rajko. Pazil bom na tvoj avto.
Ne bi bilo slabo. –Služimo narodu.
Prekleta kurba, z mojim se daješ dol! –Nada!
Nič nisem kriva. –Kako ne?
Kar planil je v mojo sobo.
Probleme v družini imam.
Nehaj se vlačiti z mojim moškim. –Odjebi!
Ne boš me zajebavala!
Stojan, to sva že poskusila.
Ampak ni bilo iz duše.
Ti pa v hišo in se sleci!
Odpusti mi, bog.
Odpusti, ker sem ti zamerila tvojo milost.
Prosim, vrni mi ga.
Zaspi, ljubica.
Kje je tvoj šef?
Kaj imaš to? –"Light show".
Tudi petarde imam.
Jebenti.
Vstopi.
Ati … Nekoga sem našla.
Nekoga? –Prijateljev ati je zdravnik.
Rad bi te pregledal, da ti pomaga.
Mama se je strinjala.
Ni to super? –Super.
Je super, da atija peljeta k zdravniku?
Mislita, da je ati bolan?
Ne, ati je zdrav.
Ati bo pomagal tebi.
Ati ti je našel pravo službo.
Pa še …
Tvoje so.
In božje.
Pomeri jih.
Prave "air spike". –Pomeri jih,
Lepo se obleci.
Ati te bo nekam peljal.
Julija, ubogaj ga.
Teta lepo dela, ne?
Kje si se obirala, pizda?
Najprej malo strezi pijačo, da boš dobila izkušnje.
Zdaj samo glej in se uči.
V redu ti bo šlo. Jaz sem shodila ob drogu.
Pojdi zadaj, da boš spoznala umetnice.
Punca zažiga. –Po očetu.
Ste videle deklico, tako visoko?
Oblekle za ples, otrok zbežal.
Glej …
Koračnica komunistične vojske …
Četa, voljno!
Stojan, kje je najin otrok?
Zdaj imava dva otroka.
Leno in Borislavo.
Umetnici.
Kje je moj otrok?
Zaspita tu, s svetnikom.
Je še kaj grehov na seznamu? Ali sva s tem končala?
Zdaj se lahko malo sprostiva.
Njegov tič je ukrivljen.
Si mu dala popust?
Tu počakajta. –Prav.
Kurbe ne morejo v cerkev. –V redu.
Pa sem te.
Hej, umetnik!
Spelji se. Nujen sestanek imam.
Kaj je narobe, oče?
Z občine so pustili blizu postaviti avtopralnico nekomu,
ki ni moj dober prijatelj.
Prekleti komunisti. Poskrbel bom za to.
Hvala, vaša svetost.
Vroče je tu, vključi klimo.
Lep si na sliki.
Kot bi bil živ.
Profesorju bom rekel, naj te malo pospeši.
Da naredi lepo zgodbo, preden mu jebem mater.
Prekleti mutec. Kaj počneš v božjem hramu?
Marš ven, mutec!
Tovariš moj …
Kolega … Kaj naj ti rečem?
Hvala.
Malo sem se iskal …
Mogoče te najprej nisem dovolj cenil.
Naj ti povem nekaj.
Ne vem, ali bi lahko našel boljšega človeka … za to.
Norec! –Pusti me!
Plačal bom.
De … mo … cra … cy … light.
De-mo-cra-cy-light.
Gojko gre v cerkev.
In prižge svečo.
Gojko ti pove, kako se uči … črke.
Kako slišiš Gojka?
Skozi steno?
MILOST
Gianni, ati to rabi za delo.
Pojdi, vozi.
Ja?
Ja, g. minister. Pravkar robo spravljam ven.
Niso vedeli, za koga je.
Oprostite, zaostal je.
Tu dela za streho in hrano.
Gojko, pojdi tja. Dajmo.
Gremo!
Povsem nenevaren je. Izvolite.
Ja? Gianni, greva!
Minister … Za kaj je to?
Da govorim s sveto Petko. Čakaj malo.
Poberi se!
Ogaba … Gianni, greva!
Sveta Petka.
Gojko ima to, zdaj.
Kako to dela?
Gojko … govoril …
Sveta Petka.
Za dvojni izjemno kruti umor
vas sodišče obsoja na smrt.
Zdaj ne morem govoriti. Oprostite.
Obtoženi, razumete, kaj sem povedala?
Gospod …
Lahko vidim … vaš telefon?
Pospravite mobilnik, za božjo voljo.
Teta, imaš ti …
Utihni.
Odpeljite ga.
Sveta Petka, pozabil sem pesem. Sveta Petka!
Sveta Petka, ušla mi je iz glave.
Nehaj! Nehaj!
Poj zdaj, prekleti kreten.
Pridi, gremo.
Premakni se, žival.
Poj!
G. upravnik, obsojeni Gojko Papič.
Več dni že hoče govoriti s sveto Petko.
Ne vemo, če nas zajebava ali je mogoče malo …
Prošnja za pomilostitev, ki jo je vložil branilec
po uradni dolžnosti, je zavrnjena.
Usmrtitev bo jutri ob osmih zjutraj
na dvorišču zavoda.
Sporočite duhovniku, naj obišče zapornika.
Škoda bi bilo popovega časa, da ga zapravlja za to žival.
Škoda bi bilo, če bi duhovnik ostal brez dnevnica.
Razumem.
Ti …
Imaš zadnjo željo?
Mobilnik.
To lahko čivkaš do sodnega dne.
Ki je jutri.
Mati božja, prekleta baterija je prazna.
Kar preklinjajte, oče.
Med svojimi ste.
On poje? –Če je za vas to petje.
Poznam ga. Slaboumen, ampak vdan bogu.
Dobro zanj.
Dobro delaj. Če bo panika, pritisni na gumb.
Oče … Tasa …
Gojko, Gojko …
Ime hudodelca, tega velikega grešnika,
ki je bil desno od Jezusa na križu,
je bilo Dizma.
Pokesal se je svojih grehov.
Tudi ti se jih boš, Gojko.
Kaj, oče?
Pokesal se boš za svoje zločine.
Ker sem vzel nekaj, kar ni moje?
Ampak lepo sem rekel: "Prosim,
pokaži mi malo svoj mobilnik."
Ampak, sebičnež!
Tudi to je greh.
Ti učil Gojka.
Ampak tepli Gojka.
Ženska …
opraskala Gojka …
Moški …
Gojka udaril v glavo.
Gojko dober človek.
Gojko joka.
Ja, Gojko joka.
Tudi deček joka.
Zaradi tebe je sirota.
Se spomniš dečka?
Deček dober.
Ne tepe Gojka. Tudi pes dober.
Maha z repom.
Rad ima Gojka.
Gojko, zajebavaš očeta?
Daj, Gojko. Še zadnje kosilo zate.
To je tradicija, oče.
Tudi pri vas so tradicije pomembne, kajne?
Blagajnik gre kmalu domov.
Pohiti, da ti da dnevnico.
Takoj pridem.
Pop …
Jej, sin. Samo jej.
Sam sveti Pavel je bil grešnik in nasilnež.
Ampak hotel je biti dober.
Hotel je biti dober, tako kot ti, sin.
Da bi ga vsi imeli radi.
Da ga nihče ne bi tepel.
In dvignil se je … –Oče Tasa …
Zaspan sem.
To morava končati, sin.
Tako visoko se je dvignil, da je postal kot angel.
Postal je svetnik.
Sveta Petka.
To je lepo, sin.
Gojka kliče.
Po mobilniku.
Oče … imaš mobilnik?
Ali si tudi sebičen?
Oče ni sebičen.
Imam mobilnik.
Ampak ne deluje.
Izvoli, Gojko.
V njem je baterija, ki daje tok telefonu, a je prazna.
Sveta Petka.
Je to ona?
Moški glas.
Tvoji neskončni milosti
dajem telo in svojo dušo.
Tvoja dobrota jemlje
grehe sveta.
Ne moli zdaj, pop. Računovodja je šel domov.
Kar naprej, oče. Pričakoval sem vas.
Najprej sem odpiral vrata novinarjem.
Potem kupcem stanovanja.
Družina se je prepirala glede dediščine.
Svetopisemska zgodba.
Kupujete stanovanje? –Ne.
Krstil sem njihovega otroka.
Šalim se, pop.
Ko se kaj takega zgodi slabim ljudem,
ki so obogateli s prevaro in mnogim vzeli streho nad glavo,
pomislite, da se je zgodila božja pravica?
Grozen zločin.
Božja milost je nedvomna.
Seveda je. Otroku je prizanesel.
Ni to milost?
Dobro ste opravili svoje delo, ko ste krstili otroka.
Bog, k tebi dvigam svoje roke.
V svoji pravičnosti me reši.
Odreši mojo dušo.
Odreši dušo grešnika.
Gospod, usliši moje molitve.
Usliši moje molitve.
Strelski vod je pripravljen, g. upravnik.
Dobro.
Zdaj ne slišim več tistega slavčka.
Ni mu do petja.
Dobro jutro, Gojko.
Veselo na noge!
Prepozno je za solze, Gojko. Vstani.
Dajmo, Gojko.
Glej, dojenček.
Osli, vam je zapornik pobegnil?
Še pred pol ure sem bil pri njem.
Še tepel ga nisem zelo.
Pri bogu prisežem.
Ti predstavljaš …
… zmago in rešitev za vse nas, ki verjamem vate.
Tebe slavimo.
V imenu očeta in sina in svetega duha.
Amen, pop.
Zaslužili ste svoj denar,
svoje delo ste predobro opravili.
Zdaj je čas, da svoje delo opravi še država.
Saj ne boste delali proti bogu? To je znamenje.
Ja, znamenje.
Točno tu je,
Nizko čelo, majhne zlobne oči. Podobnost je očitna.
To je pravi zapornik. Nedvomno.
Kar smej se.
Kmalu boš jokal. Nesi ga.
Naredite analizo DNK in vzemite prstne odtise.
Za analizo DNK mora stranka podpisati dovoljenje.
Naj podpiše.
Me preizkušaš?
Dobro.
Ampak moj čudež bo ostal.
Služimo narodu.
Malo bova risala. Takole.
Tu pritisni. Tako.
Ne zafrkavaj me, Gojko. Vem, da si ti.
Gojko tepe velikega policaja?
Bog, daj mi znamenje.
Tvoji čudeži bodo nad močjo smrtnikov.
Daj mi znamenje.
Gojko!
Ptička!
Ne rabimo slike, jebenti!
Daj mi znamenje …
Pokazal ti bom hudiča, pamž.
DNK in prstni odtisi, stoodstotno ujemanje.
Očitno se je zločinec skrčil pod bremenom slabe vesti.
Zakon je jasen. Predlagam, da izvršimo kazen.
Izročite mi mojo stranko.
Stranko?
Vam moram res dokazovati nedolžnost novorojenčka?
Celo če je Gojko ubijal, je čista duša.
Zato mu je bog dal drugo priložnost.
Nihče tu ne vidi prsta božjega?
Moj prst božji je močnejši od tvojega, pop.
Je kakšna težava? –Ne.
Pripravite obsojenca za izvršitev kazni.
Mislite, da zamenjam plenico?
Pokakal se je.
Rusija napada. –Končno. Bog obstaja.
Bravo, pravoslavni bratje.
Jebeni pop. Pusti ga domov.
Bog, oglasi se.
Vsaj sporočilo pošlji.
Vsaj sporočilo.
DANI MARKOVIĆ 1993–2001
Kajti naš Bog je ogenj, ki požira.
Hebrejcem, 12:29.
Novo zavezo so napisali otroci.
Božji otroci.
Staro zavezo pa …
Živi ste.
Ste prišli zaradi pogreba?
Nas je zašpecal kdo iz zgradbe?
Živi.
Pozno je za pomoč, pop.
Pokopala sem ga brez pogrebne službe.
Jebeš cerkev! –Nehaj.
Kaj bi radi?
Lahko uporabim vaš telefon?
Seveda. Samo sezuj se. Tu so copati.
Dvigni to, jebenti.
Moram jaz dvigniti zapornika, jebeni lenuh?
Oprostite. Oprostite.
Jaz …
Tega ne morem.
Kam greš?
Tu me ne potrebujete.
Čaka me pomemben sestanek.
Nasvidenje.
Svoje sva naredila.
Fuj, kretena …
Kaj gledaš?
Izvrši ukaz.
S kom jaz delam?
Upravnik, tarča je malo predaleč.
V redu.
Vidim, da je tarča majhna. Bliže stopite.
Na mesto!
Napolni!
ZLATO TELE
Jebenti!
Prekleti klinci!
Rad bi vas naslikal.
Prosim?
Na tej tehtnici, ki ste jo pravkar razbili.
Naročen sem bil.
Ste vi to naslikali?
Ne. To imam od otroštva.
Ste prinesli portfelj?
Zakaj? Pridite.
V supermarketu ste ukradli voziček?
Na tone jih imajo.
Povsem enakih.
Počakajte, da se oblečem.
Noro zaljubljen sem bil vanjo.
Imel sem šest let, ona osem.
Bila je ljubezen mojega življenja.
Pozneje so jo posvojili.
Jaz sem ostal v sirotišnici.
Nikomur nisem bil všeč.
Lahko vam prepleskam galerijo. Tudi to počnem.
Nehaj.
V redu. Vzela bom ti dve.
Kaj pa predujem?
Veš, kaj? –Kaj?
Samo komisijsko vzamem.
Celo od velikih umetnikov.
Priznanih ustvarjalcev.
Čakaj, bedak!
Hej, bedak!
Hej!
Vzemi to.
Bo v redu?
Za ta denar bom en teden v pogonu.
Komaj čakam, da Mikrobu povem za to.
Poznaš Mikroba? –Ne.
Moj profesor. Sovraži me.
Kakšen kreten.
Moje! Jaz sem prvi našel!
Hej, gospod.
Gospod.
Tu ne morete spati.
Izvolite.
Ne, ne potrebujem denarja. Grem.
Samo zajtrk pojem.
Živjo.
Ne potrebujete prevoza v Nemčijo?
Smrduh vas bo peljal. Papat.
Poln trebuh. Krasen občutek.
Smrduh ne bo nikoli več lačen.
Klobasa. Ne potrebuješ je. Smrduh ti bo dal pravo hrano.
V vrsto.
Nujno je.
Nada …
Deset evrov.
Ni denarja. Slab seks, ni cvenka.
Umazani pes!
Pofafaj ga oslu!
Pusti reveža. Plačal bo. Lačen je kot mi.
Zato si klošarka. Ne znaš biti kurba.
S sabo te bom vzel, da boš kaj pojedla.
Pomagal ti bom. –Pusti, klošar.
V redu.
Nobel čevlji, zate.
Otroška številka.
Naj gledam to staro šaro? –Nada …
Smrduh, meša se ti. –Čakaj, videla boš.
Poslušaj.
Proč od mene. –V redu. Daj mi roko.
Če bi vedel, da je tako preprosto,
bi vsak dan hodil na razstave.
Ampak jeba je, če te nihče ne izobrazi.
Pridi sem.
Poglej to.
Kot ti in jaz.
Sanjaj.
Poskusi zdaj.
Me zajebavaš, klošar?
Samo glej in začutila boš.
Kaj?
Kot da ješ.
Samo žveči.
Revež, od lakote se mu je zmešalo.
Greva nazaj k smetnjakom.
Nada, tam je dobra slika.
S to bo uspelo.
Na njej so ovce.
Je to umetnost? Prevaranti!
To ni dobra slika.
To ni dobra slika!
Pomiri se. Greva brskat po smetnjakih.
Kako gre posel s slikami, Gojko?
Prišel sem vrnit dolg, profesor.
Posojaš moj prigarani denar temu povprečnemu zmazku?
Najslabšemu študentu, ki je kdaj stopil na akademijo.
Posojam, komur hočem. Jebem se, s komer se hočem.
Tudi tebi sem posojala, ko sem se jebala z njim!
Je kakšen problem, profesor?
Ja, je.
Gojko, pogovoriva se.
Pusti me, pizda!
Ne. Dokler ne poveš, kdo je boljši slikar.
Jaz sem boljši.
Preživljam se s slikanjem.
Vrhunski pedagog sem. Nisem pleskar kot ti.
Plačajo ti, ko slikaš bogatašem.
Kaj pa Da Vinci? Kaj pa Raffaello?
Kaj pa Goya?
Prodal sem sliko.
Galeriji B2.
Prodal si sliko?
Da nimaš spet shizofrenije?
Ne. Zdravila jemljem.
Me veseli.
Najprej bova preverila, potem praznovala.
S tem boš plačal pijačo.
Ampak samo, če je res.
Ne pravim, da lažeš, samo shizofrenik si.
Pridi. Odmora je konec.
Končajte to.
G. Marković.
Me veseli, da vas vidim.
Za vas imam mladega umetnika.
Premajhna je. Za vežo potrebujem nekaj večjega.
Dekorativnega?
Nekaj primernega imam.
Ta je pretemna.
Ta je preveč vijoličasta.
Videl sem tvojega očeta.
Ponosen je nate.
Moj pomočnik vam bo pokazal večja dela.
Kljubovalna kot tvoj oče. –Saša!
Pokaži gospodu umetnost na več kvadratnih metrih.
Ne porivaj. –Imam.
Gremo, g. M.
Pokliči policijo.
Zakaj niste napadli tajkunov, namesto mojo galerijo?
Halo? Policija?
Kaj hočete? Kaj?
Poberite se. Gremo!
Proč, sodrga!
Gospa!
Sladice še nisem pojedel!
Torej samo ta je dobra umetnost.
Niso vse.
Ja, ja …
To ni v redu.
Umetnost bi morala pripadati vsem.
Jokaš?
Zato, ker se nisi najedla?
Nekaj hipnotičnega je na njih.
Nada, pridi. Greva jest.
Julija!
Nada …
Julija …
Saša, prinesi mi torbo.
Poberi se.
Niti trohice sočutja nimam. Ne zate ne zanj.
Je to greh?
Strokovnjakinja za to si. Povej mi.
Povej mi!
Nada, pridi jest.
Jesti moraš.
Gospa, ne veste, kakšen čudež imate tu.
Poslušajta …
Če o tem ne bosta nikomur povedala, bosta lahko jutri spet gledala slike.
Saša, pospremi gosta.
Pridita, gremo.
Prosim … Gremo.
Pridite.
Nemogoče.
Tu je bila.
Mislil sem …
… da sem sanjal.
Potem sem prišel preverit.
Trikrat sem prišel.
Odkrila je Gojka, ne Goye.
Kje je?
To je ta psihoza …
Moja slika!
Kaj, če bi spet šel na rehabilitacijo?
Greva. Barabo bodo aretirali. Kreten!
Roke si je porezal.
Kako sem neumen.
To je on.
Genij.
Spoznajva ga.
Tako …
Tako neumen sem. Neumen.
Nič nama ni treba reči.
Samo tiho sva in jeva.
Ampak naši ne živijo tu.
Lahko vas počakam.
Poznam to sosesko. Tu sem živela, preden sem postala "naša".
Ste prišli zaradi tega?
Ni bilo namerno.
Kaj točno?
Izvoli, vračam denar.
Naj pogledam slike.
So te nove?
Tako nove kot stare.
Nisi prišla zaradi … izložbe?
Všeč so mi tvoje slike.
Dobre so.
Imaš kozarce? –Ja … Enega.
Desetletna pogodba.
Čestitam. Dobil si galeristko.
Tisoč evrov za vsako sliko.
Genij.
Kaj počneta tu? Proč.
Poberita se!
Ste to rekli meni?
Pridita, vstopita.
Bedak.
Kar naprej.
Mojster …
Nikar … –Bi midva lahko, samo malo …
Seveda.
Lahko samo malo pogledava?
Ja. –Nada, pridi.
Sanjal sem, da bodo običajni ljudje razumeli mojo umetnost.
Ta je še boljša kot prva.
Okusnejša.
Bolj sočna je. –Če pa je na njej sadje.
Jagnjetina …
Vidiš? Norca.
Nič hudega.
Tudi jaz sem shizofrenik.
In … Kaj se gresta?
Imenuje se
Vsi ljudje in slikarji v 22. stoletju, skupaj pod slivo.
Kaj točno vama je všeč? Barve, tehnika, motiv?
Hranljivost.
Govorita v prispodobi?
Zato nisem nič jedel …
Od jeseni.
Poberita se.
Črta! Marš!
Ampak, genij … –Poberi se!
Mojster … –Tu imaš mojstra. Poberi se!
Mama …
Nikoli več ne boš lačna.
Mislil sem …
Da sem božji človek.
Da sem dobil znamenje … od Njega.
Mogoče si ga. Zdaj imaš galeristko.
Tvoj talent je …
Talent?
Da bom mesar?
Pek?
To ni talent.
To je … božja kazen.
Vzemi to največjo.
Najbrž je najbolj hranljiva.
Kaj pa najina pogodba?
Samo pojdi.
Pojdi.
Vsi ste slišali za izraz "hrana za dušo".
Izberite sliko.
In jo pozorno glejte.
Največja … zame.
Eno vprašanje, prosim!
Iz Katarja sem. Govoriti angleško, malo.
Jebeni Arabci. Gospod!
V vseh medijih govorijo o treh slikah za zdaj neznanega slikarja,
ki so že dobile ime "Hranljiva umetnost".
Nenadoma se običajni ljudje zanimajo za kulturo.
Lahko rečemo, da ima nova umetniška smer širši pomen.
Javnost je te slike razglasila za božji čudež.
Kaj hočeš od mene?
Samo nekomu sem hotel pokazati svoje delo.
Je to greh?
Vsi zdaj hočejo do Gojka.
Gojko …
Čaka.
Sin … Zapremo čez pet minut.
Slišiš … Gojka skozi steno?
Unesco je kupil Rumenega mešanca,
da bi nahranili lačne otroke v državah, kjer je vojna.
Poglejte, kako veseli in siti so.
Počasneje, gospod.
Prehitro. –Hitra hrana.
Izginil si.
Nisem te našla. –Neki ljudje me lovijo.
Tudi mene. Vstopi.
Pri tebi je vse belo. Kot na psihiatriji.
To je za Rumenega psička in Samomorilca.
Avtoportret z mostom in reko.
Tako se imenuje.
Bi jih shranila?
To je preveč kalorij zame.
Poleg požrešnosti
povzročajo pohlep.
Pridi.
Imate nalog, osli?
Julija …
Spet bežiš?
Pridi.
Objemi očeta.
Parlament je pravkar sprejel zakon
o razlastitvi slikarja in njegovih del.
Posedovanje njegovih del je zločin proti državi.
Kazen je dosmrtni zapor.
Srečo imaš.
Očka ti vedno krije hrbet.
Ker za očka
je družina sveta.
Oditi moraš. Opazovali bodo moje stanovanje.
Imaš zanesljivega prijatelja?
Ne.
Imam pa zanesljivega sovražnika.
Kdo potrebuje toliko čevljev?
Kot stonoga si.
Nekoč bi te rad tako naslikal.
Odidi, prosim.
Iz nosa ti teče kri, veš?
Vem.
Zdaj grem.
Množični protesti se nadaljujejo,
ker je država "Samomorilski most" podala poslovnežu Petru Markoviću,
ki namerava obpluti svet in se hraniti zgolj z umetnostjo.
Vse življenje počnem resne stvari in nihče me ne jebe.
Poglej njega.
Vsako uro pri poročilih.
Kaj gledaš?
Odpri vrata svojim kurbam.
Moje vino pijejo, pičke pa ne dajo.
Vse je resničnostni šov.
Resničnostni šov!
Maskirani ljudje me lovijo.
Najbrž je policija.
Več let govorim,
da so tvoje slike packarija brez duše.
Ampak to je …
Izjemno.
Zelo si napredoval.
Zelo.
Kaj bova zdaj?
Prav z imel, ker si me brcnil z akademije.
Noben umetnik nisem.
Ti si.
Me zajevabaš? –Ne.
Ti bi moral biti priznan in znan, ne jaz.
S to … tovarno hrane.
Lahko dobim malo terpentina?
Terpentina?
Kaj boš s terpentinom?
Zakuril bom.
Ko bodo zgorele,
se ne bo nihče več posmehoval ne meni ne mojim slikam.
Ali žrl z njih.
Sostorilca bova.
Ne skrbita, ne bom kuril tu.
Nisem tako nor.
Pokliči koga. –Ti daj.
Zakaj jaz? –Zato.
Pička. –Na terasi bom zakuril.
Nihče več se ne bo smejal Gojku.
Nihče več se ne bo smejal Gojku!
Tam je. –Vdani državljan sem.
Ne!
Odpri vrata in se predaj!
Terorist je zablokiral vrata!
To je umetniško delo, prasec!
To j moje!
Moje!
Obkoljen si!
Ustrelite, pičke!
Ustrelite!
Umaknite se od državne lastnine!
To je moje!
To je moje.
Nihče ne bo Gojka prisilil, da še kdaj slika.
Pridi dol. Državna last si.
Gojko je zdravljeni shizofrenik.
Vi pa ste preveč zame.
Si ti to naslikal? –Ja.
So ti všeč?
Ne.
Ampak ves dan nisem jedel, zdaj sem pa sit.
Zakaj moram umreti, obkrožen z idioti?
Pusti tistega bedaka, tudi ta ima dobre slike.
Izpusti. Jebi se ti in tvoje slike. Gremo.
Slabe pol leta pozneje
je vsaj sto slikarjev stopilo v svojo hranljivo fazo.
Nova umetnost ni le hranila državljanov, okrepila je imunost ljudi,
ker je pobila bakterije in smrtonosne viruse.
Znanstveniki niso znali pojasniti uganke hranljive umetnosti,
ampak običajnim ljudem je bilo za to vseeno,
saj so vsi lahko jedli teletino, pa čeprav naslikano.
To je bil začetek zlate dobe.
Hej. –Hej.
Praznujva vrnitev slikarstva.
Ne potrebujeva tega. Pridi.
Čakaj.
Samo nalijem nama.
Ni treba. Pridi.
Samo glej. Pozorno.
Kot bi se …
Zadela.
Tu sploh ni hrane.
Samo …
Bolje, da opija,
kot napolni trebuh. Kajne?
Vsekakor.
Ni še tako močna.
Hej, pridi. Nekaj ti bom šepnila.
Gledam vas srečne,
zadovoljne in celo polne, če se smem tako izraziti.
Tisti temni časi, ki niso tako davni,
se zdijo kot grde sanje.
Naša kreativna industrija
nam je omogočila zlato dobo.
V kateri živimo danes …
Oprostite … Živimo …
Zdi se nam,
kot da se ta desetletja …
Niso zgodila.
Nameri!
In … –Stojte!
Stojte. –Kaj ti je, pop? Vidiš, da delamo.
Bog je izbrisal zločin. Ni ga, razumete?
Markovićeva sta živa.
Prosim vas, preverite.
Na kolenih vas prosim.
Umakni se, pop.
Odpelji ga. –Preverite, prosim.
Greva. –Ne delajte proti bogu.
Pridi. –Nikar!
Končajmo to. Nameri!
In …
Ne!
Gospod, k tebi dvigam roke.
Pokaži mi pot, po kateri moram.
K tebi dvigam svojo dušo.
Zavoljo svojega imena, Gospod,
odreši dušo tega grešnika,
in me odreši trpljenja.
Odreši me trpljenja, dušo tega smrtnika, Gospod.
Usliši mojo molitev.
Usliši mojo molitev, bog.
Prevod RETAiL Uredil metalcamp
Tehnična obdelava DrSi Partis