G. Waters, Jeremy pri telefonu, iz ambulante dr. Andrews.
Rad bi potrdil vašo kontrolo
jutri ob 14 h.
Če vas kaj zanima, me pokličite. Se vidimo.
Bart, dr. Andrews je.
Včeraj vas ni bilo,
zato vas kličem.
Pomembno je, da vzdržujemo stike s pacienti,
tudi po zdravljenju.
Prosim, da se ponovno naročite.
Radi bi se izognili morebitnemu poslabšanju.
B, Whit je.
Včeraj me je klicala tvoja psihiatrinja.
Očitno sem še vedno tvoj stik v sili.
To raje uredi.
Hoteli so, da se kmalu naročiš.
To ni več moja stvar,
toda rada bi videla, da skrbiš zase.
Zato jih pokliči, Bart.
Prav? Mislim nate.
Bart, spet je dr. Andrews.
Pomembno je, da nadaljujete...
Tega ne bi smeli narediti.
To ni smiselno.
Oprosti, zaspal sem.
Za staro stavbo gre,
vodovod zna biti občutljiv.
Smem? -Izvoli.
Zlato pravilo je,
da ne odplaknete nič večjega od zlate ribice.
Ne. Prav.
Poslala bom vodovodarja. Ja. Adijo.
Hotela je odplakniti hrčka.
Je nora? -Smemo imeti hrčke?
Nič več. Mater. -Dober dan imaš, kaj?
Dobro, da imaš pijačo. Hvala za šilce.
To stanovanje bom razkazala čez 20 minut.
Bo to v redu? -Ja, pobral se bom.
Ne odhajaj. -Rad bi ostal,
toda če ne znižaš najemnine...
Ali jo ukineš, bom moral iti.
Kaj bom brez tebe? -V redu boš.
Tudi prav.
Se boš odselil do začetka naslednjega meseca?
Tako je.
Pogrešala te bom.
206. Sovražim to službo.
Eddie, kaj je?
To ne bo šlo.
Ker ne morem preprečiti seksa v 306.
Ne morem jim reči, naj seksajo na kavču,
ker je vzmetnica glasna.
Drek.
Kar naprej. Rad bi ti pomagal, a imam polne roke.
In ne da se mi.
So to vse tvoje stvari? -Ne, a nimam več veliko.
Veliko prostora imamo. Teddy, ne počni tega.
Nisem Teddy, Nagec sem.
Nagec, ne počni tega.
Rachel!
Rach! -Na stranišče moram!
Eve te potrebuje, Nagec pa uničuje stol.
Rabim dve sekundi miru! -Jaz sem samo očka!
Namesti se. Dajva.
Nagec!
Vas res ne bom motil?
Seveda ne. Moraš proč od tam.
Lepo te bo imeti tu. Kot v starih časih bo.
Rachel? Rachel!
Ostani, kolikor dolgo želiš. Resno.
Otroka te imata rada. -Držim jo.
Teddy je ob školjki pustil
nekaj ogabnega, bi lahko...
Živjo, Bart. Lepo, da si prišel.
Ne hodi v kopalnico.
Boš šel? -Ja.
Prav. Adijo.
Dobil bom službo.
Kmalu se bom odselil. -Stari, utihni. Prav?
Za vedno lahko ostaneš tu. Resno mislim.
Ja, stari.
Prebral sem osnutke,
nisem književni kritik, a meni se zdijo v redu.
Hvala. -Resno, stari.
Všeč mi je ta, ko ga zaročenka pusti,
in doživi živčni zlom.
To je... Zdi se resnično.
Kar je prav. -Marley in jaz je bil žalosten...
Si videl ta film?
Nisem. -Moral bi ga.
Rad imam filme s psi. Ta na koncu pogine.
Zdiš se mi predober za to službo.
Hvala, ampak...
Zgodbe, kot je ta, ne plačujejo računov.
Naši katalogi niso preveč ustvarjalni,
toda zabaval se boš. -Pisanje je pisanje.
Vsega se lahko lotim. -Delo je preprosto.
Dobil boš izdelek in podatke
ter napisal nekaj zanimivega za naše stranke.
Recimo to. Novi kateter. Primi ga.
Majhen je, sploh ne veš, da ga imaš.
No, veš, saj gre za cev,
ki se vstavi v penis.
Majhen in diskreten je dobra reč
v svetu cevk za penis. -Vidiš?
To zveni bolje.
Sporočili ti bomo.
Novim prijateljem povem,
da imam rad zabave, če jo boš imel.
THE HAYWORTH BITI TAM
Eno, prosim.
Bart, dr. Andrews je. Še vedno se niste oglasili.
Res bi bilo dobro, če bi se kmalu naročili.
Ne bo hudo.
Samo ocenila bom vaše počutje
in preverila, če vam novi odmerek ustreza.
Pokličite v ambulanto, tukaj smo.
To je najlepša stvar, kar sem jih videla.
Hej, kolega.
Kolega. -Hej, kolegica.
Filma je konec.
O, drek.
Hvala.
Hej! Kolega.
Tvoja jakna. -Drek. Hvala.
Pustil si jo na sedežu.
Malce sem popival. -Ja, videla sem.
Pustil sem dober vtis, ne?
Je že v redu. Zdi se, da uživaš v popoldnevu.
Ja, bilo je že huje. Hvala. Še enkrat, hvala.
Hej.
Ali veš, kje bi jo lahko dobila?
Misliš pijačo? -Ja.
V bližini sta dva bara.
Eden je bolj luknja.
Drugi je bolj nobel.
Tam imajo koktajle in podobno.
Kul. Pojdiva.
Hočeš, da grem s tabo? -Ja.
Ne poznam soseske. Sama se potikam naokrog.
Iskreno, dolgčas mi je.
Ti se zdiš precej neškodljiv.
Saj nisi morilec, kajne?
Ne, zaenkrat nisem.
Kul.
Če se boš tega držal,
te povabim na pijačo.
Res? -Res.
Greva.
Zakaj pa ne? Greva pit.
Za tabo.
Prav.
Jaz sem Vienna. -Jaz sem Bart.
Me veseli.
Res? -Dober film je.
Tvoj najljubši film je, videl si ga stokrat,
a ne veš, zakaj.
Enostavno dober je.
Menda sem...
Očitno sem čustven človek.
Prav.
Pred leti sem na TV-ju ujel Biti tam,
ne vem, zakaj, ampak...
Ko sem ga gledal na kavču, se je nekaj v meni premaknilo.
Življenje bo žalostno, stresno in tragično,
temu se ne da izogniti.
Ta film pa je opomnik, da je vse v glavi.
Stvari so lahko velike ali majhne, odvisno je od nas.
Ne rečem, da me je film pozdravil,
toda v tistem trenutku sem se počutil bolje.
To ni kar tako.
In danes?
Niti ne. -Zakaj ne?
Ne vem. Nič se ni zgodilo.
Je vse v redu?
Ja, hvala. -Ja.
Kaj te je pripeljalo sem?
Od kod si, s čim se ukvarjaš,
zakaj si tu?
Pojdiva drugam. Prav?
Res?
Prav. -Pelji me v tisto luknjo.
Resno?
Ja, tu je preveč nobel. -Prav, greva.
Jaz bom plačal. -Jaz bom.
Kristus.
Greš potem v slačiklub ali pa si oropala banko?
Ne, ne, težave imam s kartico,
zato sem vzela gotovino.
Bo 60 dovolj? -60? To je preveč.
Pol od tega bo. Tako.
Prav. Super.
Mislila sem, da bo v L.A.-ju dražje.
Pelji me v luknjo.
Prav. -Počakaj.
Bodo tam preverjali osebne?
Pozabila sem jo doma.
Videti si starejša od 21, vse bo v redu.
Očarljiv si.
Čedna punca si.
V redu boš. -Čedna sem?
Ja. Za 50-letnico si kar v redu.
Mojbog. Poglej to!
Kresničke?
Ja, kresničke.
Nisem vedela, da jih še izdelujejo.
Hitro se navdušiš, kaj?
Nikoli še nisem prižgala kresničke.
Prosim?
Ja. -Nisi se še igrala z njimi?
Ne.
Si imela otroštvo? -Ja, sem.
Toda nisem se igrala s kresničkami.
Prav, počakaj.
Kaj? Prav. -Sekundo.
Bi lahko od vaju kupil dve kresnički za en dolar?
Prav. -Super. Hvala!
Kaj?
Kako ti je uspelo? -Dal sem jima dolar.
To je veliko za otroka. -Ne bi ti bilo treba.
Moral sem,
ker se še nisi igrala s kresničko, kar je čudaško.
Ne bom se družil s čudakinjo.
Torej si bil sebičen. -V redu.
Prav. -No, začniva...
Mala zmikavta. -To je antiklimaktično.
Roka me boli. -Teči moraš.
Teci. -Ne bom sama tekla!
To ni za enega, stari.
Z mano moraš teči. Pridi!
Če te zanimajo povprečni vtisi
ali pa povprečno življenje,
imaš pravega tipa. -Pacino.
Smešen. Duhovit tip.
Strašljivo. Jimmy Stewart.
Jimmy Stewart.
Nimam vašega denarja, g. Potter.
Ne vem, kje je vaš denar.
Res si dober. -Samo malo.
Kaj počneš?
Sprejemajo samo gotovino. -Saj jo imam.
Vem, da jo imaš. Vso si pobrala.
Ne moreš vso noč plačevati. Tudi jaz bom primaknil.
Zdaj imam tvoje geslo.
Hej, ho.
To torej počneš? Si tako prišla do denarja?
Prisesaš se k čednim tipom,
dokler ne pogledajo stran pri bankomatu?
Zdaj ti bom pobrala vse, kar imaš.
Nabasala si na napačno žrtev.
Ker imam...
324 dolarjev.
Kar oropaj me. -Mojbog.
Resen si. -Resen sem.
Okradla te bom. -Kar izvoli.
Ne bo mi hudega.
Gospa, bi imeli moje geslo? -Si mi rekel "gospa"?
Sem. Moja napaka. Se opravičujem.
Pijan je. -Lep večer.
Ljubek pes.
Pogled na človeštvo je bil pozitiven?
Res izvirno. -Ja.
Izvirna ideja za roman.
Sicer ga nihče ni hotel izdati...
Bedaki so. -Morda pa niso.
Kako se ti je porodila ta ideja za roman?
Ne vem. Morda...
Predvsem zaradi mamine smrti.
Žal mi je. -Naj ti ne bo.
Nisi ti kriva. -No, ne poznaš me.
Ne veš, česa sem sposobna.
Torej ti ljudem daješ raka?
Ja, to sem jaz.
Ti? -Ja, Rakava punca.
Noro. Hudobna si.
Kdaj je umrla?
Pred enim letom.
Ko ji je zdravnik povedal, da ima...
Še eno leto življenja...
Je takoj postala srečnejša.
Kaj? -Ja.
Kako je to možno?
Ko je spoznala, da je njen čas omejen,
se je sprostila.
Vse stvari, ki so jo skrbele...
Recimo, kdaj se bo upokojila?
Ali bo morala prodati hišo? Kam vodi njena zveza?
Nič od tega ni bilo več pomembno. Bilo je zanemarljivo.
Pomembna je bila le njena sreča v tistem trenutku
in to, kar je bilo pred njo.
Živela je, dokler je še lahko.
Kakorkoli že...
Iz tega sem črpal navdih za prvi roman.
Si za ta kratke? -Ja.
Kaj pa ta? -Itak.
Plesala bi na to. H-1-4.
Kaj je?
Nič. -Kaj?
Zanima me, če si resnična.
Ali pa si...
Kako jim že pravijo? Vilinke iz filmov.
Misliš, da sem te prišla rešit?
Lepe neznanke se ne pojavijo pred mano
in me povabijo na pijačo.
Tu ne poznam nikogar.
Lahko si poiščem drugega vodiča.
Ti tipčki bi me z veseljem peljali po mestu.
Morda poznate Petra Sellersa?
V redu sva. Poslušaj...
Ne bodi jezna. Vesel sem, da si me.
Dobro. Ker je tvoja teorija bedna.
V redu, prav.
Morda imam skrite namene.
Morda te izkoriščam. -Res? Za kaj?
Kovance. Pljuni jih, pizdun.
To so vsi.
Prav. 2-1-2...
Zaročenka je šla, ker sem imel čustvene težave,
sprejeti moram ušivo službo,
živim v prijateljevi garaži, moje življenje razpada.
Res? -Ja.
Zato sem šel danes v kino.
No...
Vesela sem, da si šel.
Jaz tudi.
Drek.
Kakšen je najin cilj?
Bova namrščena ali seksi?
Po občutku. Pa dajva.
Prehitro je. -Res je prehitro.
Kaj bova naredila?
Daj. Ne bom te obsojal.
Sprosti se. -To ti rad počneš.
Jaz sem se ti že
razgalil, odprl sem se ti. Daj, enkrat, na hitro.
Govoriš meni?
Res slabo.
To je... -Saj sem ti rekla.
To je De Niro, če bi bil on pes.
Si taksist, ki ga je zadela kap...
Zloben si. -In se je zaletel.
No, da veš,
dobro oponašam živali.
Zanimivo. -Ja.
Lev. Začni.
Saj bi, a sva že pri meni.
Kristus.
V redu.
Ti rečem za številko?
Bo to v redu? -Ja, zveni v redu.
Ampak nimam telefona.
Resno?
Resno.
Prav. Kaj se dogaja?
Nisi od tu, nimaš osebne,
s sabo nosiš ogromno gotovine
in nimaš telefona?
Si plačana morilka?
O, ne. Imaš me. -Resno...
Hitro me daj. -Uničila sem telefon.
Daj mi svojo številko.
Velja.
Kdo sta ta dva? -Ne vem. Čudaka.
Kul.
Poklicala te bom.
Prosim, daj.
Adijo. -Adijo.
Lahko noč. -Lahko noč.
Kaj ti je? Moraš jo poljubiti.
Moral bi jo poljubiti.
Takih priložnosti ni veliko.
Živjo. Sem prehitra?
Lahko noč, kolega.
Noč.
Spoznal sem punco.
Moj sin si je lulal v usta.
Bi vstopil?
Prav. -Super.
Lepa je, duhovita, pametna,
nocoj se spet vidiva.
To, stari. To je super.
Ja, res je.
Malce je čudaška. -V kakšnem smislu?
Vso noč je pri sebi imela ogromno gotovine.
Morda je bogata. To ni čudaško, to je super.
In nima telefona.
Nima telefona? -Nima ga.
To pa je čudaško.
Kaj res? -Bizarno je.
Vsi imajo telefon. -Ne vsi.
Kdo nima telefona? -Ne vem.
Člani menonitske skupnosti ga nimajo.
Člani menonitske skupnosti? -Ja.
Torej je imela čepico in je jezdila na konju?
Ona ni menonitka. To je čudno.
Še Teddy ima telefon. -Resno?
Ja.
Ali naj me skrbi?
Ne vem, stari. To ni moje področje.
Draga! Rachel!
Mojbog. Eve spi, ti butelj.
Butelj butasti. -Bravo, Teddy.
Presedi se. Kuhala bom.
Imava vprašanje.
Je čudno, da dekle od Barta... -Bart ima dekle?
Ja. -To je super.
Je čudno, da ona nima telefona?
Nima telefona? -Ja.
Je morda hipsterka, ki igra na ukulele
in se oblači v vrečo za smeti?
Sita sem tega. -Ne, ni takšna.
Ona je normalna punca. -V redu.
Ki slučajno nima telefona.
Čudno je. -Moti me.
Tudi mene moti.
Celo moja babi ima telefon. Gluha je.
Zanima me, ali bi me moralo skrbeti.
Lepa je in zabavna, hočem nekaj dobrega.
Od kod pa je? S čim se ukvarja?
Ne bi vedel.
In ne vem.
Očitno sta se res ujela.
Ja, res sva se. Bolj malo sva govorila o teh rečeh.
Zakaj pa ne? Si buljil v njene joške,
oziroma si počel to, kar običajno počnejo moški?
Zakaj ne bi gledal jošk? -Ona ni stvar.
To je ženska, ki...
Ne ve, od kod je. -Ja, prav imaš.
Vesela sem, da si obrnil nov list,
Whit sem imela rada, a zveza ni bila zdrava.
Amen. Res je. -Ni bilo zdravo.
Vesel sem, da se spet smejiš. -Ja.
In da si seksal.
Seksala sta? Odlično. Vesela sem zate.
Teddy, stric Bart je seksal.
Stric Bart je seksal.
B, oprosti, ker kličem.
Rada bi ti dala mir.
Toda zdravnica je klicala.
Začenja me skrbeti,
pokliči jo, ali pa mene.
Prav. Jaz...
Živjo. -Živjo.
Lepa si. -Hvala. Enako.
Hvala.
Ciljal sem na ta kompliment...
Verjamem. Vedno nekaj naklepaš.
Živjo. -Živjo.
Greva? -Ja, pojdiva.
Si morda menonitka?
Kaj?
Nič.
Čudovito je.
Res je.
Beethovnov najljubši sadež?
Ne vem. Kateri je?
Ba-na-na-na Ba-na-na-na
Mojbog. Saj ni tako smešno.
Butasta očetovska šala je. -Smešna je.
Rada imaš očetovske šale.
Ne morem verjeti, da je ne poznaš. Stara je.
No, izmuznila se mi je.
Povej mi kaj, zadnjič nisem veliko izvedel.
Kaj počneš? Od kod si? Zakaj si tu?
V redu.
Ojoj.
Delam za vladno agencijo
in sem s severa.
Kul. Zveni zelo nejasno.
Dolgočasno je.
Nadaljuj.
Sem sem prišla... Ne vem, zakaj sem prišla.
Prišla sem, da bi zbežala.
Pred čim?
Pred vsem.
Službo. Življenjem. Mamo.
Torej imata z mamo vrhunski odnos?
V bistvu ga imava.
Ja. Toda bolna je.
Drek. Oprosti. -Saj nisi ti kriv.
Jaz sem kriva. Saj veš.
Rakava punca. -Mater. Spet ta rak.
Ja.
Ali je... Hudo?
Ni dobro.
Predvsem je utrujajoče.
Mislila sem, da mi bo oddih prišel prav.
Veliko imava skupnega. Mami z rakom.
Res je.
Ja.
Mama je govorila o L.A.-ju, kakšen je bil pred mojim rojstvom.
Imela ga je rada.
Zdel se ji je romantičen in poln priložnosti.
Zato... Sem ga hotela videti.
Res je lepo.
Ja.
In drugače.
Od česa?
Od tega... Kar sem si predstavljala.
Jaz bom. -Ne, jaz bom.
Ne, v redu je.
Kaj se dogaja? -Plačala bom.
Pri sebi imaš 10.000 $.
Denarja nisem hotela pustiti v hotelu. -Zakaj ga imaš?
Oprosti. Tvoji odgovori so nejasni, nimaš telefona...
Nočem se ponavljati,
toda malce sem prestrašen.
Kaj se dogaja? -Zapleteno je.
Bolj se potrudi.
Lepo se imam s tabo, toda še se pobiram.
Nočem norosti.
Pogovoriva se. -Resno mislim. Odšel bom.
Toda nočem govoriti tukaj.
Prav.
Obožujem kolibrije. -Ja, super so.
Zdaj sva pri meni, daleč od ljudi, zato...
Začni.
Torej...
Mojbog. Se bom zbudil v kadi polni ledu brez ledvice?
Nič takšnega ni.
Samo...
Daj, no. Na trnih sem.
Povej mi, kaj se dogaja. -Gre za to...
Povej že. Poročena si.
Ne. -Bežiš pred roko zakona.
Ne. -Nekoga si ubila v Teksasu.
Ne, ni... Nič takšnega ni. Gre za...
Samo povej že.
Poslušam te. -Skušam ti povedati.
Iz prihodnosti sem!
Prav. To zveni smiselno.
Jaz sem iz...
Mojbog. Nora si.
Mater.
Mi ne bi raje vzela ledvice?
Vem, da zveni noro, a mislim resno.
Super. Si torej iz leta 4000?
To je trapasto. -Res je.
Sem iz l. 2052. -Čas je, da grem.
Delam za Državno varnost. -Lepo.
Kulska služba. -Ni slaba.
Imam zavarovanje, kar je fino,
ker je naš zdravstveni sistem v riti.
Tudi naš je. Odhajam.
Me lahko poslušaš? Samo...
Samo... Poslušaj me.
Prosim.
Prav.
V redu.
Nihče ne ve za ta oddelek. Skrivamo ga.
Načeloma preiskujemo prenos snovi,
v resnici pa preiskujemo prostor in čas.
Odkrili smo, kako preseči čas.
Od takrat spreminjamo preteklost,
da bi izboljšali sedanjost.
No, takšen je cilj. -Torej?
Boste ubili Hitlerja?
Tega se ne da. Gre bolj za...
Nazaj v prihodnost. -Res?
Poznaš ta film?
Ja, klasika je. Kakor ti poznaš Casablanco.
To je smiselno, ampak... -Poslušaj.
Ne moreš iti nazaj in staršem preprečiti,
da bi šli na šolski ples, saj bi lahko dejansko izginil.
Če pa spreminjaš majhne stvari,
lahko sedanjost spremeniš na bolje.
Kot recimo?
Kot recimo to, da je ljudem mar za podnebne spremembe.
Zaradi nas. -In kaj boš naredila?
Sem pomemben člen za prihodnost?
Res se visoko ceniš.
Saj se ne. To je iz Bill and Ted's.
Kdo sta Bill in Ted? -Tega pa ne poznaš?
Nisem zato tukaj.
V resnici sploh ne bi smela iti nazaj...
Moja mama je...
Hudo je bolna.
In brez denarja, jaz pa ji ne morem pomagati.
Moj namen je bil...
Da kupim delnice in jih dam v sef,
ko bi dobile na vrednosti, bi se vrnila nazaj.
Nikomur nisem povedala, moralo bi biti hitro,
nikogar nisem nameravala spoznati, a sem te in ti si...
Krasen.
In zdaj ne vem, kaj naj naredim.
Mojbog.
To je...
To je... Pizda.
Oprosti. Naj raje grem?
Ja.
Ne.
Ne vem. To je velika reč, razumeš?
Ja.
Ta pesem je od mojega najljubšega benda, Long Weekend.
Slišala sem jo na kolidžu,
od takrat mi je všeč.
Zato...
Zvezde letijo
Nocoj se bleščijo
Tako zelo se svetijo
Nocoj se bleščijo
Povej mi, kako veš, kako veš
Da nič ni večno
Nič ni večno
Povej mi, kako veš, kako veš
Da pozno je
Moje srce ne more čakati
Zvezde nad menoj
Kam so šle?
Počakaj, če še me ljubiš
Kako bom vedela?
Torej, kako veš, kako...
Živjo.
Poslušaj...
Zelo si mi všeč...
Toda tu bom samo še kratek čas...
Moram se vrniti.
Ali morda lahko samo...
Uživava v tem?
-Ja.
Prav.
Odlično.
Zdaj ko sva se zmenila...
Bi te prosila za pomoč.
Zakaj ta kraj? -Ker nikamor ne bo šel.
Samo en sef? -Tako je.
Ja, prosim. -Na vaše ime?
Na moje, toda rad bi, da ima ona dostop do njega.
Velja. Osebno, prosim. -Seveda.
Prav. Izpolnite ta obrazec.
V redu. To je vaše.
Pustil vaju bom sama.
Najlepša hvala.
No?
Ja.
Hyundai?
Resno?
O, ja.
Torej...
Res si imela...
Skrite namene.
Recimo. Ja. Iskala sem nekoga z osebno.
Torej sem zate samo nekdo, ki ima osebno izkaznico?
Seveda ne. To bi bil lahko kdorkoli.
Do tebe sem prišla z razlogom.
Ker sem bil pijan in zaspan?
Tako je. Bil si lahka tarča.
Resno, zakaj jaz?
Kolega.
Veliko...
Razlogov je, prav?
Vedi, da si me pritegnil, še vedno me.
Prav, s tem lahko živim.
V redu? -Ja.
Prav. -Kaj sledi?
Lahko bi...
Seksala?
Prav.
Mojbog.
Prav.
Pokaži mi... Medveda.
Medved se slabo poljublja.
Nadaljuj. Oči imej zaprte. Zaprte.
Ustavi se.
Zdaj pridi k meni.
Vem, da si blizu.
Kačo. -Kačo.
Kako? -To je tvoj problem.
Res je.
To ni kača. -Seveda je.
Porini. Porini. -Porivam.
Močneje. Bolj.
Tri, dve... Stopi stran.
Spusti roke.
Nimate v prihodnosti vrat?
Imamo, toda to jih bo navdušilo.
In stoj.
Drek.
Kaj je to?
Klopotača, velika.
Vidim.
O, bog! Kristus.
Koliko časa imaš?
Še malo.
Ne dovolj.
Če ostaneš predolgo, se stvari zapletejo.
Ja.
Iz prihodnosti?
Ja, iz 2052.
Takrat bomo potovali skozi čas? -Ne vsi.
Ona dela za skrivni oddelek Državne varnosti.
Ta punca je trčena.
Tudi sam sem tako mislil...
A me je prepričala. -Kako? Kako?
Zapela je pesem najljubšega benda.
In?
Te pesmi še nisem slišal.
Te ni prepričevala v slogu "Biffa iz prihodnosti, ki je
staremu Biffu povedal izzid tekme"?
Mislil sem, da bo, a je samo zapela pesem.
Pesem se zlahka izmisli.
Ni tako lahko. -Je. Zdaj bom to naredil.
Imam sandale, imam kopalke
Greje me... Poletna ljubezen
Iz prihodnosti sem. Časti me.
Pesem je bila boljša. -Moja tudi ni slaba.
Res ni. -Kopalke, poletna ljubezen?
Moje najboljše delo.
Ja, vem. -Šla je v uho.
Morda sem zgrešil poklic.
Šlo je za več kot za pesem.
Podajala je dejstva, zdela se je res prisebna.
Ne vem, zakaj,
toda verjamem ji.
Hočem reči...
Morda je vse res.
Nihče ni srečnejši od mene, ker se daješ dol.
Vesel sem. Tisto z Whit... -Ne omenjaj tega.
Po tistem z Whit in po zdravljenju...
V redu sem. -Po vsem tem...
Vem, da si, a morda
je bolje, da se ne zapletaš v to.
Morda potrebuješ nekaj bolj stabilnega.
Timmy Emerson.
Normalen odziv. Kaj je z njim?
Se ga spomniš? -Spomnim se ga.
Sošolec z rakom. Koga briga?
V 4. razredu je zbolel za levkemijo.
Vem. Zaželel si je, da bi šel na snemanje Nore hiše.
Zavidal sem mu.
Tisto jesen so mu povedali, da zdravljenje ni uspešno.
Da ne bo doživel božiča. A ga je. Timmy je bil še živ.
Prišla je pomlad. Timmy je bil še med nami.
Potem so ga starši peljali na pregled
in raka ni bilo več.
To je noro. -Ja.
Če se je to zgodilo, zakaj ona
ne more biti iz prihodnosti?
Ker gre za različni stvari.
Ne. Tega se ne da pojasniti, a se je vseeno zgodilo, ne?
Bilo je noro, a se je zgodilo.
Pravim, da je vse mogoče.
Ja.
To se je zgodilo. -Prav. Ja.
Prav, stari. Poslušaj.
Razumem te.
Res te.
Težko je sprejeti,
da je ljubljena oseba bolna.
To sem videl pri tebi. -Ne gre za to.
Razumem, drugače je.
Toda zdi se, da s to punco nekaj ni v redu.
Težko je gledati,
kako nekdo, ki ga imaš rad, propada.
Ona ni jaz, prav? Drugače je.
Ja. Se lahko usedeš?
Ne počni tega. -Česa?
Ne vedi se tako do mene.
Samo nočem, da bi se ti poslabšalo.
Nočem tvoje pomoči, Doug. -Barty.
Bart...
Pripravljena sem. -Prav.
Vedi, da tega že dolgo nisem počela.
Ne bom te obsojal. -V redu.
Si? -Ja.
Začni.
V redu.
To je to.
Bravo! -Hvala.
Še enkrat! -Ne.
Res si se odrezala.
Ti si na vrsti.
Ne, ne morem te prekositi.
Nikoli nisem plesal. -Smola.
Nekaj mi boš moral pokazati.
Tukaj je.
Ko sem imel težave,
mi je zdravnica svetovala fizične aktivnosti,
zato sem začel s tem.
Je to vodena vadba?
Ne. -Kaj pa je?
Videla boš.
Kaj?
To je ples v temi.
Imej prazno glavo. Samo pleši, spoti se...
In se zdivjaj.
Če si res iz prihodnosti, povej kaj konkretnega.
Recimo... Bo konec z nami?
Je George Martin končal svoje knjige?
Bodo Pirati kdaj zmagali na svetovnem prvenstvu?
Tega ne vem. Ne spremljam športa.
Potem pa ne vem, ali bi ti verjel.
Res? Si resen?
Praviš, da znaš potovati skozi čas,
a edini dokaz je pesem, ki si jo zapela,
in tvoj očarljivi značaj.
Poslušaj, ne morem ti povedati vseh podrobnosti.
Lahko pa ti povem,
da je nekdo, ki je bled kot ti, zdaj manjšina.
Za drugo pa ne vem. Ni tako zelo drugače.
Ponekod je bolj vroče in suho.
Drugje pa bolj mrzlo in mokro. Več skrajnosti je.
Še vedno so vojne,
ljudje pravijo, da tako hudo še ni bilo,
meni pa se ne zdi nič drugače.
Ljudje še vedno hočejo enake stvari.
Dobre službe, potovanja po svetu,
da bi se napili, poročili, kupili psa,
kupili hišo in imeli otroke.
Hočemo biti cenjeni in srečni,
a ko dobimo, kar hočemo, še vedno nismo srečni.
Še vedno smo zblojeni in zmedeni,
a se trudimo po najboljših močeh.
Še vedno iščemo ljubezen.
Ti to zveni smiselno?
Pa že.
Mi ne boš namignila, kako gre Piratom na SP?
Mojbog, nehaj s tem.
To bi bilo preveč.
Ti pa povem zgodbo iz otroštva,
stara sem bila 6 let,
zgodil se je meteorni dež.
Največji v tisočih letih ali nekaj takšnega,
moj oče si ga je želel ogledati z mano.
Šla sva v puščavo, podobno tej...
Oboževal je puščavo, ko je bil še živ.
No, v tem času je živ.
Vzela sva prigrizke...
In vročo čokolado
ter se odpeljala v puščavo in sedela na hribu, kot je ta.
Meteorni dež bi se moral začeti sredi noči.
Fino se mi je zdelo, ker sem bila pokonci in pila kakav.
Kmalu sem mu zaspala na rami, on pa me je zbudil.
Podrezal me je in rekel, naj pogledam gor.
Nad nama je bilo...
Sijoče nebo.
Po nebu so leteli meteorji,
beli, vijolični, modri, zeleni...
Kot bi se nebo odprlo
in zaplesalo čudovit ples.
To je najlepša stvar, kar sem jih videla.
Si lahko to predstavljaš?
Lahko.
Ne zamudi tega, prav?
Prav.
Si tam?
DOUG KLIČE
Vienna?
Našel sem te.
Hej. Kolegica.
Si v redu?
Sem. Jutro.
Jutro.
Živjo. -Živjo.
V redu sem.
Greva na pot?
In na kavo?
Ja, prav.
V redu.
Ljubo doma.
Ja.
Hej.
Si v redu?
Sem.
Samo...
Utrujena sem.
Bombica!
Kristus. -Oprosti. Sem te zbudila?
Zelo verjetno.
Dobro. Čaka naju veliko stvari.
Res? -Ja.
Pripravila sem nama piknik. Zato morava iti. Daj.
Vstani. Greva. Daj. -Pet minut.
Prav.
Vedno te lahko primem za ritko...
Ne!
Daj mi ritko! -Prav. Sem že pokonci.
Miš. -Kje?
Vidiš ušeska in smrček?
Saj veš, da sem v redu?
Prav.
Nisem trčena.
Ali zmedena. To se zgodi...
To se zgodi, ko potuješ skozi čas.
Če si predolgo izven svojega časa,
se kemija v možganih spremeni in počutiš se...
Izgubljeno.
Zato ne morem ostati dolgo.
Lansko jesen...
Me je prevzela tesnoba...
Glede vsega.
Življenja na splošno.
Mama mi je umrla,
z mojo bivšo, Whit, pa nama je šlo slabo.
Nisem mogel delati, nehal sem spati
in hoditi ven, ničesar
nisem hotel početi.
Na neki točki sem izgubil stik z resničnostjo.
Razumeš?
Ja, razumem.
Doug mi je pomagal poiskati pomoč.
Sprva sem bil jezen nanj.
Ko pogledam nazaj...
Rabil sem pomoč.
Biti človek je težko, kajne?
Samo malo. Počasi.
Ja.
Dobro je. Kaj to pomeni?
"Žal mi je, slabo govorim italijansko."
Koristno je.
Italijanščina ti leži. -Mojbog.
Zaradi Benetk vsi govorimo italijansko.
Kaj je bilo v Benetkah?
Kaj pa ti misliš?
Kaj še znaš?
Prevod.
"Besede mi ne ležijo, sem pa dobra v ljubljenju."
Ja. -To velikokrat poveš?
Osnove pač. -Seveda.
Dodam še soli?
V redu.
Rabiva še malo vina. -V drugi sobi je, ponj grem.
Povej še enkrat.
Vienna, pomagaj mi, ujet sem v času z neko punco.
Povej mi osnovne fraze.
"Kje je stranišče?" ali "Izgubil sem se" in "Hvala".
To mi ne gre od rok.
Hej, hej.
Kolegica, kaj je?
Žal mi je.
Hej, hej.
Je že v redu. -Oprosti. Ne morem...
Držim te. -Ne morem nehati.
V redu je. V redu je.
Globoko dihaj. -Predolgo sem ostala.
Nočem iti.
Nečesa se bova domislila. -Prav.
Globoko dihaj. V redu je. Tukaj sem.
Ne vem, kaj naj,
ker te ljubim.
Tudi jaz tebe.
Vse bo v redu. Nečesa se bova domislila. Prav?
V redu je. V redu je.
V redu si.
Je že v redu.
Živjo. Si v redu? -Sem. Samo...
Žal mi je, ker sem bil tak cepec. Oprosti.
Bart, nič zato.
Samo... Ne vem...
Ne vem, kaj naj, Doug.
Povej, kaj naj naredim.
Ne vem, stari. Če ti je ona res všeč...
Zelo mi je všeč.
No, potem pa...
Pomagaj ji.
Sam veš, kako je.
Včasih moramo pomagati ljudem, ki jih imamo radi.
Prav imaš.
Dober nasvet.
Hvala, Doug.
Tukaj sem, stari. Pokliči, če me boš rabil.
Prav. Najboljši si.
Krasno, hvala za datum.
Tako je.
Jutro. -Jutro.
Imam načrt za naju.
V redu.
Lep dan je, kajne?
Ja. Res je čudovit.
Ne verjameš mi, kajne?
Ne vem. Rad bi ti, trudim se...
A ne vem, če ti lahko.
Kakorkoli že...
Nočem te izgubiti.
Ti ljudje ti lahko pomagajo.
Tudi meni so...
Ko sem se izgubil.
Dr. Wallace, pokličite 118.
Dr. Wallace, pokličite...
Pogovori se z zdravnikom, nato greva lahko na kosilo.
Ja, velja.
On te bo napotil naprej.
Povej mu, kaj se dogaja, on bo to ocenil,
in to je vse.
Brez pritiska.
To mi je všeč.
S tabo bom.
Kar vstopite.
Prav.
Hej, vse bo v redu.
Ja.
Hej, ti.
Ljubim te.
To je resnično, prav?
Zapomni si to.
To bo vedno resnično.
Prav, kolega?
Prav, kolegica.
Tudi jaz te ljubim.
Gospod, ste v redu?
Gospod!
Sestra, buden je. Pokličite nekoga.
Hvala.
Hej, stari.
Dobrodošel nazaj. Kako se počutiš?
Nekaj časa te ni bilo.
Zelo me boli glava.
Seveda te.
Če pritisneš na gumb, boš dobil malo morfija.
Meni ga niso hoteli dati.
Kaj se dogaja, Doug?
Kaj se dogaja? Veliko se dogaja.
Zdravniki ti bodo to razložili bolje od mene,
strokovno,
toda imel si tumor na možganih.
Pravijo, da si imel srečo,
da si bil tukaj, ko je počil,
sicer ne bi preživel.
So ga... Spravili ven?
Ja, operirali so te. -Ga ni več?
Spravili so ga ven.
Pravijo, da boš čez nekaj dni kot nov.
To je dobro.
Zelo dobro, stari. To je zelo dobro.
Ja. -Kristus.
Velika reč, ja.
Kje je Vienna?
Prav. No...
Ko ima nekdo tumor,
ki pritiska na možgane, kot je tebi,
lahko pride do sprememb pri obdelavi podatkov.
Prav. Toda kje je ona?
Bart, lahko počakava zdravnika?
Ne, povej mi, kje je ona.
Zdravnik ti bo. -Kje je? Povej mi.
Ona ni resnična, Bart.
Skušal sem jo poiskati.
Ničesar nisem našel.
V tvojem stanovanju in v hotelu ni njenih stvari.
Ja. Ja, so. O čem govoriš?
Zveni nemogoče, a zdravnik pravi, da se lahko zgodi.
To ni smešno.
Daj mi telefon.
Pregledal sem ga že... -Daj mi moj telefon!
Kaj, za vraga?
Si izbrisal moje slike?
Nisem jih. Slike niso obstajale.
Lažeš. -Bart.
Zakaj delaš to, stari?
Ne lažem. -Kaj, hudiča?
Bart.
Pridi sem.
Daj, no, stari.
V redu je. Vesel sem, da si med nami.
Bombica!
V jajca si me, Bombica.
In zdaj boš plačal. -Žgečka me!
Očka, žgečka me. -Imam te!
Žgečka me! -Tako, Smrkelj.
Pusti strica Barta, da si odpočije.
Adijo, Smrkelj.
Tako.
Dobro izgleda.
Lahko bi bilo huje.
Od blizu je ostudno. -Ja, res je precej ogabno.
Hvala, ker si šel po stvari. -Malenkost.
Toda raje preveri, če sem vse vzel,
Eve je bila z mano, možno je, da sem kaj pozabil.
Velja. -Ja.
Boš v redu tukaj?
Ja, zelo je udobno.
Toda ali boš v redu?
Sem ti povedal, da sem bil v Cancunu?
Pred leti? Z Whit? -Ja.
Na letalu sem sedel ob starejšem črncu,
oblečen je bil v kavbojska oblačila.
Ne verjamem. -Res je.
Govorila sva, rekel je, da je iz Marylanda.
Vprašal sem ga, zakaj je tako oblečen.
Rekel je, da je vozil tovornjake
in se peljal po vsej državi.
Bil je v El Pasu.
Izstopil je iz tovornjaka in se povsod
polil s kavo.
Hotel se je očistiti,
a se je odločil za novo srajco.
Imeli so samo kavbojske srajce.
Ko si jo je kupil, si je kupil še vse ostalo.
Kupil si je škornje, klobuk in kravato, vse.
Šel je v okrepčevalnico.
Tam je bila deklica, ki se je razveselila,
ko ga je videla.
Stekla je k njemu in ga objela.
Njen oče ju je fotografiral.
To mu je polepšalo dan.
A to ni bilo vse.
Naslednja dva dni je povsod hodil tako oblečen,
ljudje so ga bili veseli.
Spoznal je, da ljudje radi vidijo kavboja.
To mu je bilo všeč,
to, da je prinesel nasmeh, kamorkoli je šel.
Takrat se je odločil,
da se bo vedno oblačil v kavboja.
Zdi se kulski tip.
Ja. -Ja.
Pomislil sem:
"Tudi jaz bi imel takšne zgodbe, ko bom starejši."
Zdaj pa...
Starejši sem, imam zgodbe, ampak...
Mislil sem, da bodo moje zgodbe drugačne.
Da bodo...
Da bodo bolj vesele.
Bart, stari. Saj bodo.
Saj bodo. Daj si čas.
Tudi ko se mi je zdela nora, je bila resnična.
Lahko sem jo... Prijel in povohal.
Zdaj pa...
Veš, da ne verjamem
v to, da se vse zgodi z razlogom.
Toda ta punca,
ali privid...
Karkoli je že povzročila
tista masa v tvoji glavi...
V bolnišnico te je pripeljala ravno ob pravem času.
In ne najdem razumskega razloga,
zakaj se je to zgodilo.
Vendar se je. In tukaj si.
Ne vem, stari...
Tista punca je bila tu z razlogom.
To je dovolj zame.
Če hočeš kavbojske stvari, jih boš dobil.
To je bilo bistvo moje zgodbe.
Tok-tok. -Živjo, Larry.
Prišel sem pogledat, kako poteka tvoj prvi teden.
Dobro. Se mi zdi. Ja. Hvala.
Vsi so zelo veseli, da si z nami.
Če boš rabil še kakšen dan bolniške, bo to v redu.
Cenim to. Hvala. -Je že v redu.
To je zdravstveno podjetje.
Mi pa že razumemo te reči,
ni res?
Ja, vem, da jih.
Kar nadaljuj. -Hvala.
Larry, bedak. Pozabil si, zakaj si prišel.
Tvoja prva plača. Zdaj pa res grem.
Hvala.
Kepca.
Tako. To bo najina reč.
Hvala bogu, da si še živ.
En butasti tumor me pa že ne bo pokopal.
Naj si te ogledam.
Če bi bila mlajša in bi te videla v baru
s tem... -Ja?
Dala bi ti ključe kraljestva.
Patricia, v drugem življenju, bi bila lahko
res strupen par.
Uničila bi ti življenje.
Nekaj imam zate.
Resno? Kako lepo. -Ja.
Zadnje šilce za vsakič, ko si rešil moj razum.
Pa dajva. -Prav.
Hvala. -Hvala.
Ne veš še, kdo se bo vselil.
Povej. -Dva DJ-ja EDM-a.
EDM. -Ne.
Par sta. -To bo še veselo.
Ogabno. -Ljubezen najde svojo pot.
Očitno res.
Kar počasi.
Tista debila prideta jutri.
Že spet.
G. Morelli.
Ne izposojajte si mojega odmaševalca.
Ker ste odrasel moški. To je ogabno.
Vaše črevesje ni moja težava.
STANJE 89.007,30 $
To je vaše. -Najlepša hvala.
Ljubim te, kolega. To je resnično.
Večno tvoja, Vienna.
P.S. Pirati bodo zmagali na koncu 20-ih let.
Prevod podnapisov: Aleksandra Jović