РІПЛІ
РИМ, 1961 РІК
Хто там?
ШІСТЬ МІСЯЦІВ ТОМУ
НЬЮ-ЙОРК
- Саме вчасно. Дякую. - Будь ласка.
ДОКТОР МЕДИЦИНИ МАРВІН КАТЦ
Люба пані Де-Сильва,
згідно з нашими записами,
у вас є непогашений рахунок у хіропрактика доктора Катца
на суму 42 долари і 50 центів.
Ми віримо, що це недогляд, і що ви перерахуєте платіж на вказану вище адресу,
оскільки зараз справу передано нашому колекторському агентству.
У разі невчасного розрахунку
ми стягнемо штраф у розмірі 10%.
З повагою, Джордж Мак-Алпін.
ОСТАННЄ ПОВІДОМЛЕННЯ
Як справи?
Нічого, дякую.
Ел Мак-Каррен.
Том.
Том Ріплі.
Ви з тих людей, яких складно знайти.
Ні адреси, ні телефону, ні офісу...
Лише кілька місць, де, як кажуть люди, ви можете бувати, як оце.
Які люди?
Я приватний детектив, Томе.
Мене найняли, щоб знайти вас.
І передати вам це.
Пан Ґрінліф хотів би поговорити з вами.
Я не знаю, хто це.
Я й не думав, що знаєте.
Та й звідки?
Поговорити зі мною про що?
Не знаю, це щось особисте.
Він згадав, що може йтися про гроші для вас.
За яку роботу?
Він не пояснив, як я й сказав.
Я можу переказати, що ви передзвоните?
Кажіть йому, що хочете.
Це справедливо.
Напій за рахунок пана Ґрінліфа.
Хтось до мене приходив?
Ні.
Що це?
Так. Хтось приходив.
ВНУТРІШНЯ СЛУЖБА ДОХОДІВ ДЖОН В. РУДОЛЬФ — СЛІДЧИЙ
Який він був із себе?
Із себе?
Темне волосся, вуса, капелюх...
Можливо.
Дякую.
- Алло? - Пане Реддинґтоне.
- Так. - Вітаю.
Це Джордж Мак-Алпін щодо надісланого вам повідомлення.
Даруйте?
Залишок і прострочені платежі, пане, ваш рахунок у доктора Марвіна Катца.
Який залишок? Я заплатив йому.
Готівкою чи чеком?
- Чеком. - Що ж, його не отримали.
Ну, я його надіслав.
І тому ігнорували подальші повідомлення?
Я не отримував подальших повідомлень. Я не розумію.
Мені здається, ви починаєте хвилюватися. Для цього немає підстав.
Є там хтось, із ким я можу про це поговорити?
Можете поговорити зі мною. І говорите, пане.
Якщо ви хочете поговорити з кимось іще, це буде адвокат,
але я сподіваюся, що це питання можна вирішити без судового позову проти вас.
Добре.
Добре. Отож, тепер ви маєте зробити наступне, пане:
випишіть новий чек на початкову суму плюс 10% комісії за затримку,
який буде на суму 27 доларів, оформіть і надішліть його...
У вас є ручка?
Так.
Надішліть його Колекторському агентству Мак-Алпіна
на Восьму авеню, 421, скринька 864, Нью-Йорк, штат Нью-Йорк.
Повторити це?
Ні, я записав.
Я ще чимось можу допомогти вам сьогодні, пане?
- Ні. - Добре. Що ж, дякую вам, пане Реддинґтоне.
Будь ласка.
- Я маю чеки й хочу перевести їх у готівку. - Звісно.
Маєте рахунок у нас, пане Мак-Алпіне?
Не маю.
У вас є підтвердження?
- Є. - Дякую.
Хвилинку, пане.
- Вітаю, пане. - Так.
Перегляньте, будь ласка, чеки й це посвідчення
та порівняйте підписи з тими, що на чеку.
Що ж, то тут ви, хвальки, живете.
Ну, ти мене знаєш.
Я маю зателефонувати.
Можливо.
Щось не так.
МАК-АЛПІН КОЛЕКТОРСЬКЕ АГЕНТСТВО
- Пане Ріплі? - Так.
Ідіть за мною.
Пане Ґрінліфе, пан Ріплі.
Томе, як ви?
Отож, ви дивуєтеся, про що йдеться.
Ідеться про Ричарда.
Даруйте, я не знаю, хто це.
Це мій син.
Мені казали, що ви його друг. Можливо, ви його знаєте як Дікі.
Хто сказав, що ми дружимо?
Один із його інших друзів. Не пам'ятаю, хто саме.
Казав, ви його знаєте, але не знав, де ви.
Добре.
То ви його пам'ятаєте?
Так.
Але минув певний час. Як він?
Це хороше запитання. Насправді я не знаю.
Він уже багато років у Європі.
Іноді ми отримуємо від нього поштівки, моя дружина і я,
але окрім цього, хтозна?
Томе, йому час повернутися додому. Він надто дорослий для такого.
Але наші слова нічого для нього не означають.
Є причина, чому він не хоче повертатися?
Каже, йому там більше подобається.
Каже, що малює. А до цього він писав.
Він не художник і не письменник, це я вам можу сказати.
Він тільки й робить, що ходить в море, п'є та уникає відповідальності.
У нього немає роботи?
Роботи? Ні. У нього ніколи не було роботи.
Він живе за гроші з трасту, які ми, дурні, поклали туди,
і тепер не можемо законно забрати.
Добре. То де він зараз?
Зараз? В Італії.
У місці неподалік Неаполя, яке зветься Атрані,
де, як я розумію, немає інших справ, окрім як сидіти на пляжі.
І малювати. Так, це влучно.
Буду чесним із вами, Томе.
Ви перший із друзів Ричарда, який погодився бодай вислухати мене.
То що я можу зробити?
Де ви працюєте, Томе?
У страховій.
Правда? Ну, це завжди потрібно.
- Продажі? - Бухгалтерська справа.
Думаю, у вас не наближається відпустка,
і лікарняного немає?
Тобто... щоб поїхати туди?
Поговорити з ним віч-на-віч.
Я подбаю про всі ваші витрати, це окрім платні.
Що очевидно.
Ви подумаєте про це?
Дякую, Мюріел.
Ви з Нью-Йорка, Томе?
Так.
Ви там вчилися в коледжі?
Ні. У Принстоні.
Принстон. Певно, ваші батьки пишаються вами.
Батьки Тома померли, коли він був юним, Емілі.
Боже дорогий.
Вони потонули в протоці Лонґ-Айленд. Під час плавання на човні.
Ох, біднесенький.
Чому ти мені не сказав?
Він був наймилішим малим.
А ще справжнім спортсменом.
Це коли він їхав у Європу.
Атени.
Париж.
А там він зараз. Як воно зветься?
- Атрані. - Атрані.
Це Мардж як-її-там. Подруга, дівчина, хтозна?
Пані Ґрінліф?
Емілі?
Може, час відпочивати?
Було приємно познайомитися з вами, пані Ґрінліф.
Благослови вас Бог, Томе.
Усе гаразд. Я на кілька хвилин.
Тримайте.
Це бронювання на корабель і потяг. Ваші витрати.
І ваша платня.
Якщо виявите, що потрібно більше, просто скажіть, я надішлю.
- Пане Ріплі. - Так.
Сюди, пане. Ми відклали Ричардові речі.
Овва. Добре.
Пані Ґрінліф не була впевнена лише щодо халата.
Вона залишила це на ваш вибір.
Думаю, бордовий.
Бурґунді.
Ви впевнені?
Безперечно.
ТОМАС РІПЛІ
Дякую.
Люба тітко Дотті,
ні, це не черговий лист, щоб повідомити тобі, що я змінив адресу.
Як видно з паперу, я зараз у Східному експресі.
Несподівана ділова пропозиція, про яку я не писатиму тут.
Відкрийте рота.
Певен, ти помітила: я не перевів у готівку твій останній чек.
Ти припустила, що я помер?
Що ж, це не так.
Вставите це до рота? Боліти не буде.
Не треба більше надсилати чеки.
Їх завжди було дуже мало, як на тут ціну, яку ти за них вимагала.
Звичайно, це позбавить тебе можливості
нагадувати мені про мої недоліки,
через що, думаю, тобі більше нічого буде робити в житті.
У будь-якому разі, тепер ти вільна від мене.
А я від тебе.
НЕАПОЛЬ
Атрані?
Ви часом не знаєте, ходить туди автобус чи...
Агов. Що...
До автобуса сюди?
Що...
Чекайте, ви відвезете мене на автостанцію?
Добре.
Скільки ще?
ІТАЛІЙСЬКА
Добре.
Можна лишити тут багаж?
Хочете, щоб я... Добре. Отут?
Гаразд.
Добре.
Агов!
Що?
Пляж?
Добре.
Ого. Добре.
А маєте щось іще?
Добре.
Дікі Ґрінліф.
Так?
Том Ріплі.
З Нью-Йорка. Ми бачилися в Боба Делансі.
Це було сто років тому. Оце так збіг!
Том як тебе?
Ріплі.
Це Мардж. Мардж, Том Ріплі.
Як справи?
Добре, дякую.
Ти мене ніби не пам'ятаєш.
Ні-ні, я просто думав, знаєш, я...
Я так давно не був у Штатах.
Це нормально.
Думаю, я піду поплаваю. Хтось хоче до мене приєднатися?
Я приєднаюся.
Томе?
Звісно.
Звідки ти його знаєш?
Чесно, не можу згадати.
Ага.
Том Ріплі? Я не знаю.
З тобою все гаразд?
Так.
Боже мій.
ПІКАССО
Агов.
На терасу.
Отож, як давно ти тут, Мардж?
Майже рік.
Мій дім отам.
А це човен Дікі.
Добре.
Мартіні. Ідеально.
Гляну, чи Ермелінді потрібна допомога з обідом.
У якому ти готелі?
Поки в жодному не зареєструвався.
Спробуй «Мірамаре». Не «Серджиос». Тобто якщо плануєш лишитися.
«Мірамаре».
Так.
Тобі подобається мистецтво, Томе?
Так.
Тоді ти в правильному місці.
Можна все життя дивитися мистецтво в Італії.
Подобається Караваджо?
Так.
Гаразд.
Зроби ось що: переглянь усі твори Караваджо тут.
Я дам тобі список музеїв і церков, де він є.
Це було б чудово. Дякую.
Дікі малює.
Так, так, його ба...
Думаю... Думаю, ти казав мені про це в Нью-Йорку.
Хіба?
Якщо й так, я брехав.
Тобто я завжди хотів,
але ніколи не сприймав це серйозно, доки не приїхав сюди.
Я б подивився якось твої картини.
Звісно. Так.
Що ж, дуже дякую за обід.
Із приємністю. Повторимо його, якщо залишишся.
- Я на це сподіваюся. - Я теж.
Гаразд, що ж, бувай.
Бувай.
Добре.
О боже.
Гарна ручка.
Так, підіймайся. Отак.
Гаразд.
Потягни це.
Так, правильно. Дікі.
Дікі Ґрінліф.
І мені приємно познайомитися.
Скільки грошей вам потрібно?
Цього мало.
Переклад субтитрів: Альбіна Саженюк